Провадження №6/523/31/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 року м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судових засідань Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 24 в м. Одесі цивільне справу № 523/13382/24 за заявою боржника ОСОБА_1 , за участю стягувача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшла заява боржника ОСОБА_1 , за участю стягувача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що в провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебувала на розгляді цивільна справи № 523/13382/24 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Рішенням Пересипського районного суду м. Одеси від 11.08.2025 за результатами розгляду цивільної справи № 523/13382/24 ухвалено стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.06.2020 у розмірі 34577,02 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. 17.12.2025 приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було відкрито виконавче провадження №79840318 з примусового виконання виконавчого листа виданого на виконання вищезазначеного рішення суду.

Проте, ОСОБА_1 вказує на те, що він є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданого (довічно), та довідкою до акту огляду МСЕК, а тому звільнений від сплати судового збору у силу положень пункту 9 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір.

У зв`язку з цим, просить суд постановити ухвалу, якою визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 523/13382/24, виданий 23.09.2025 Пересипського районного суду м. Одеси, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суми сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Боржник ОСОБА_1 та представник боржника ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, сповіщалися судом про час та місце слухання справи.

Представник стягувача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій заперечив проти задоволення поданої заяви.

Оскільки відповідно ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, суд вважає за можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, в провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебувала на розгляді цивільна справи № 523/13382/24 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Пересипського районного суду м. Одеси від 11.08.2025 за результатами розгляду цивільної справи № 523/13382/24 ухвалено стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.06.2020 у розмірі 34577,02 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

На виконання вказаного рішення суду 23.09.2025 Пересипським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист.

17.12.2025 приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було відкрито виконавче провадження №79840318 з примусового виконання виконавчого листа виданого на виконання вищезазначеного рішення суду.

По справі, що боржник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданого (довічно), та довідкою до акту огляду МСЕК, а тому боржник звільнений від сплати судового збору у силу положень пункту 9 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника, зокрема, визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.06.2020 у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09.09.2021 у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09.06.2022 у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Таким чином, оскільки боржник ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи та звільнений від сплати судового збору на підставі вимог Закону України "Про судовий збір", а тому суд вважає, що в даному випадку відсутній матеріальний обов`язок боржника сплачувати судовий збір.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 432, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву боржника ОСОБА_1 , за участю стягувача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 523/13382/24, виданий 23.09.2025 Пересипського районного суду м. Одеси, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суми сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 02 березня 2026 року.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер