Ухвала

Іменем України

04 березня 2026 року

м. Київ

справа № 466/4125/15-ц

провадження № 61-2532ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Універсал Банк», яка підписана представником Сахабутдіновим В. Ю., на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року у складі судді: Баєвої О. І., та постанову Львівського апеляційного суду від 26 вересня 2025 року у складі колегії суддів: Ванівського О. М., Цяцяка Р. П., Шеремети Н. О., у справі за заявою акціонерного товариства «Універсал Банк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2021 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічними позовами ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання договорів недійсними, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», банк) звернулося до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2021 року у справі № 466/4125/15-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічними позовами ОСОБА_1 , до ПАТ «Універсал Банк» про визнання договорів недійсними, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання договорів недійсними.

Заява обґрунтована тим, що 26 березня 2025 року на адресу АТ «Універсал Банк» надійшли заперечення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на розмір заборгованості за кредитом, зі змісту яких вбачається про ознайомлення їх з вимогами про дострокове погашення кредиту від 13 жовтня 2014 року, з якими відповідачі були ознайомлені, але всупереч принципу добросовісності в рамках розгляду справи № 466/4125/15-ц приховали вказаний факт. Як наслідок Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення без встановлення всіх обставин, необхідних для об`єктивного та всебічного розгляду справи. У зв`язку з чим АТ «Універсал Банк» просило переглянути вказане рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 26 вересня 2025 року, у задоволенні заяви АТ «Універсал Банк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2021 року відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що:

обставини, на які посилається АТ «Універсал Банк», як на нововиявлені, не є нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України, а відтак такі не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2021 року;

суди вказали, що звернувшись до суду з заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2021 року за нововиявленими обставинами АТ «Універсал Банк» в якості нововиявленої обставини зазначав, що 26 березня 2025 року на адресу АТ «Універсал Банк» надійшли заперечення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на розмір заборгованості за кредитом, зі змісту яких вбачається про ознайомлення їх з вимогами про дострокове погашення кредиту від 13 жовтня 2014 року. Оскільки про існування зазначеної істотної обставини, а саме про підтвердження відповідачами фактичного отримання вимоги від 13 жовтня 2024 року банк не володів на стадії розгляду цивільної справи №466/4125/15-ц, то вважає таку обставину нововиявленою;

суди вказали, що у своєму поясненні від 03 травня 2022 року, поданому в суд апеляційної інстанції, представник позивача В. Ю. Сахабутдінов вказав - «13 жовтня 2014 року банком, у зв`язку з виникненням заборгованості позичальника, були направлені вимоги про погашення суми заборгованості на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вимога була отримана ОСОБА_1 особисто 18 жовтня 2024 року». На тому ж аркуші даного пояснення представник позивача вказує, що Шевченківський районний суд м. Львова прийшов до помилкового висновку про не направлення вимог про дострокове повернення кредиту на адресу позичальника та поручителя. Також суду апеляційної інстанції разом з цим поясненням представник позивача В. Ю. Сахабутдінов надав копії таких вимог від 13 жовтня 2014 року з копіями поштових повідомлень про їх вручення адресатам. В своєму додатковому поясненні від 08 липня 2022 року, поданому до суду апеляційної інстанції, представник позивача В. Ю. Сахабутдінов виклав те ж саме твердження, що й у попередньому поясненні. Аналогічне твердження міститься і в апеляційній скарзі позивача, яка є фактичною копією вищевказаних пояснень позивача, у відкритті провадження за якою було відмовлено. До цієї апеляційної скарги також долучено копії вимог від 13 жовтня 2014 року та поштових повідомлень про вручення;

при цьому, апеляційним судом також встановлено, що у своїй касаційній скарзі представник банку К. В. Куришко виклала те ж твердження, що і в вищевказаних поясненнях - «13 жовтня 2014 року банком, у зв`язку з виникненням заборгованості позичальника, були направлені вимоги про погашення суми заборгованості на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вимога була отримана ОСОБА_1 особисто 18 жовтня 2024 року». В цій же касаційній скарзі представник банку К. В. Куришко вказала, що судом першої інстанції було витребувано матеріали кредитної справи, така оглядалася судом, в ній знаходилися вимоги про дострокове повернення кредиту, а далі представник банку вказує, що ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції не було досліджено доказ, який підтверджує наявність підстав для дострокового стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 60 114,68 доларів США, а саме, судами не було досліджено вимогу від 13 жовтня 2014 року на предмет її направлення та вручення позичальнику та поручителю. В наступному абзаці на тому ж аркуші представник позивача вказує, що такі вимоги про дострокове повернення кредиту містяться в матеріалах даної цивільної справи та були надані представником банку в суді першої інстанції під час огляду матеріалів кредитної справи та долучені до матеріалів справи разом з письмовим поясненням представника банку на апеляційну скаргу;

таким чином, суди зробили висновок про те, що обставина, на яку позивач посилається, як на нововиявлену, була відома позивачу ще до подання позову, оскільки в нього були підтверджуючі, на його думку, документи, і позивач повідомив про неї суд. Що стосується заперечень, які надійшли на адресу АТ «Універсал Банк» 26 березня 2025 року, то зі змісту таких не вбачається саме визнання факту отримання вимоги від 13 жовтня 2014 року у 2014 році, а лише вказує на існування такої (оскільки про таку під час розгляду справи в усіх інстанціях заявляла сторона позивача), однак факт отримання такої заперечується відповідачами станом і на даний час.

26 лютого 2026 року АТ «Універсал Банк» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 вересня 2025 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду і задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 15 червня 2021 року у справі №466/4125/15-ц встановлено, що представники відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» заперечували, просили у задоволенні таких відмовити, покликаючись на те, що жодної досудової вимоги до відповідачів банк не направляв.

в ряді своїх процесуальних документів у цивільній справі № 466/4125/15-ц ОСОБА_1 не визнавав факту отримання вимоги про дострокове повернення кредиту, зокрема у відзиві на касаційну скаргу АТ «Універсал Банк» подану ним 16 лютого 2023 року ОСОБА_7 зазначив, «... як вбачається з копії поштового повідомлення про вручення на ім`я ОСОБА_2 , на ньому немає жодних відміток ні про факт вручення (відсутній підпис про вручення), ні дати вручення. Як вбачається з копії поштового повідомлення про вручення на ім`я ОСОБА_1 то таке відправлення нібито вручене 18 жовтня 2014 року, на ньому є підпис у вигляді слова «ОСОБА_1». Однак, я не отримував такого поштового відправлення, а підпис виконано не мною».

проте, 26 березня 2025 року на адресу АТ «Універсал Банк» надійшли заперечення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на розмір заборгованості за кредитом, зі змісту яких вбачається про їх ознайомлення з вимогами про дострокове погашення кредиту від 13 жовтня 2014 року, з якими вони були ознайомлені, але в супереч принципу добросовісності в рамках розгляду справи №466/4125/15-ц відповідачами був прихований факт ознайомлення. В результаті чого, Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення без встановлення всіх обставин, необхідних для об`єктивного, всебічного розгляду справи. У зв`язку з чим банк завернувся з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки є очевидним факт визнання ознайомлення та обізнаності відповідачів з вимогами про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором;

про існування зазначеної істотної обставини - підтвердження про фактичне отримання вимог саме відповідачами, банк не володів на стадії розгляду цивільної справи № 466/4125/15-ц, про це йому стало відомо з тексту заперечень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які надійшли на адресу АТ «Універсал Банк» 26 березня 2025 року. Окрім того відповідний факт неодноразово заперечувався відповідачами до 26 березня 2025 року. З цього часу відповідачами визнано факт отримання вимог Банку від 13 жовтня 2014 року;

у подібній за змістом постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2022 року у справі № 756/15123/18, закріплена наступна правова позиція, що «суди не звернули увагу, що договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати застосування в своїх відносинах юридично-значимих повідомлень (зокрема, порядок надсилання, визначати, коли повідомлення вважатиметься отриманим); суди не врахували, що належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. В разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодавця про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку». Зазначені нововиявлені обставини є істотними, оскільки входять в предмет доказування у справі, впливають на доведеність розміру заборгованості, яка була заявлена до стягнення з відповідачів, та на обгрунтованість позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Суди встановили, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97844519) частково задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_8 . Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 017-2008-675 від 17 березня 2008 року у розмірі 6 228,28 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 20 квітня 2015 року складає 130 831,24 грн, стягнуто з ОСОБА_1 378,55 грн судового збору.

Постановою Львівського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107744560) рішення Шевченківського районного суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21 серпня 2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/121204491) касаційні скарги АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано постанову Львівського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року в частині позовних вимог АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123876575) прийнято відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2021 року, апеляційне провадження у справі закрито.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21) вказано, що:

«34. Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)).

34.1.1. Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

35. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22 січня 2019 року (пункт 26)).

36. Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (див. зазначену постанову у справі № 127/10129/17 (пункти 27, 28)).

37. Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/819/18 від 14 квітня 2021 року (пункт 6.38))».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц (провадження № 14-43цс22) зазначено, що:

«нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній чи касаційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у статтях 424, 426 ЦПК України.

Судове рішення не може переглядатись за нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що підстави повинні виникнути після ухвалення рішення у справі (істотні обставини стали відомі стороні після ухвалення рішення, скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого рішення, встановлені факти завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів після ухвалення незаконного рішення, тощо)».

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення. He вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2019 року в справі № 761/11351/16-ц (провадження № 61-38347св18), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року в справі № 299/883/17 (провадження № 61-7687св22), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2024 року в справі № 752/21538/20 (провадження № 61-5221св24)).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Суди встановили, що:

АТ «Універсал Банк» як на нововиявлену обставину посилався на ту обставину, що 26 березня 2025 року на адресу АТ «Універсал Банк» надійшли заперечення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на розмір заборгованості за кредитом, зі змісту яких вбачається про ознайомлення їх з вимогами про дострокове погашення кредиту від 13 жовтня 2014 року. Оскільки про існування зазначеної істотної обставини, а саме про підтвердження відповідачами фактичного отримання вимоги від 13 жовтня 2024 року банк не володів на стадії розгляду цивільної справи №466/4125/15-ц, то вважає таку обставину нововиявленою; позивачу було достовірно відомо і повідомлено судам першої та апеляційної інстанції про направлення і вручення відповідачам вимоги від 13 жовтня 2024 року про дострокове повернення кредиту, тобто, така обставина, на яку покликалися представники банку, була відома позивачу під час розгляду справи в судах всіх інстанцій;

у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами АТ «Універсал Банк» посилається на ті обставини, які досліджувалися та були встановлені судом першої інстанції при ухваленні рішення, що переглядається, обставинам надана судом правова оцінка і АТ «Універсал Банк» не довів у судовому засіданні того, що обставини, на які він посилається, є нововиявленими і такими, які можуть істотно вплинути на вирішення справи;

обставини, на які посилається АТ «Універсал Банк», як на нововиявлені, не є нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України.

Встановивши, що обставини, на які посилається АТ «Універсал Банк» не є нововиявленими, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Універсал Банк», яка підписана представником Сахабутдіновим В. Ю., на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 вересня 2025 року у справі за заявою акціонерного товариства «Універсал Банк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2021 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічними позовами ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання договорів недійсними, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання договорів недійсними.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков