Справа № 484/2266/16-ц
Провадження №4-с/484/2/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді: Коваленко Н.А., за участю секретаря судового засіданні: Голубкової Н.М., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє захисник адвокат Шалару Олексій Ілліч, заінтересована особа: Перший відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, на дії/бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Шалару О.І., заінтересована особа: Перший відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, звернувся до суду зі скаргою у котрій просить поновити строк звернення із скаргою до суду та скасувати постанову державного виконавця Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 22.07.2025 про накладення штрафу. Вказана скарга скаржником була уточнена. В обгрунтування скарги вказано, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.08.2016 у цивільній справі 484/2266/16-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. За вказаним рішенням видано виконавчий лист, який прийнято до виконання Першим відділом ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) та відкрито виконавче провадження ВП № 57081713. Постановою від 22.07.2025 року на боржника було накладено штраф на користь стягувача у розмірі 20% суми заборгованості зі сплати аліментів і складає 40813 грн. 15 коп. Про дану постанову ОСОБА_1 стало відомо 30.12.2025, оскільки останній перебуваєу у лавах Збройних Сил України. Крім цього, у скарзі зазанчено, що ОСОБА_1 з 2015 року по 2016 рік приймав участь у Антитерористичній операції сектор М., потім приймав участь в ООС на території Донецької області. Отримав тяжкі поранення, в результаті чого отримав другу групу інвалідності. Разом з тим, 08.03.2023 року добровольцем був прийнятий на військову службу в Збройні Сили України і до сьогоднішнього дня проходить службу в Збройних Силах України. Вважає, що заборгованість по аліментам у розмірі 204065 грн 75 к утворилася не з вини боржника ОСОБА_1 оскільки він з 30.12.2023 жодного разу не був повідомлений про наявність заборгованості. Вважає, що оскаржувана постанова, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», винесена державним виконавцем безпідставно, оскільки боржника жодного разу не було повідомлено про розмір заборгованості, що в свою чергу вплинуло на своєчасність отримання державним виконавцем відомостей про своєчасну сплату аліментів боржником. Те, що ОСОБА_1 проходить військову службу та безпосередньо виконував бойові завдання на передовій лінії зіткнення перешкоджало йому фізично повідомити державного виконавця про вказане. Крім того він вважав, що з його доходів зідйснюються відповідні відрахування. ОСОБА_1 вважав, що з бойових виплат здійснюються відрахування на погашення аліментів.

У зв`язку з цим, стороною боржника пропущено процесуальний строк на оскарження постанови державного виконавця, передбачений ст. 449 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просить суд: поновити пропущений процесуальний строк на оскарження вказаної постанови; скасувати постанову державного виконавця Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 22.07.2025.

Сторона виконавчого провадження ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Шалару О.І. надішли додаткові пояснення та заява про уточнення скарги.

Державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ізбаш Д.С. в судове засідання не з`явилася, надала відзив в якому заперечує відносно заявленої скарги, посилаючись на те, що вона діяла правомірно в межах ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».Зазначила, що на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2/484/1827/16, щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

28.08.2018 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою повідомлено боржника про наявність виконавчого провадження та зобов`язання боржника подати декларацію про доходи, майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

17.01.2019 року боржником було подано декларацію протягом усього часу з моменту відкриття виконавчого провадження на адресу відділу декларації більш не надходило, чим приховував свій матеріальний стан.

Державний виконавець вказує, що позивачем було повідомлено, що з 08.03.2023 року боржник був прийнятий добровольцем до лав в Збройних сил України і де проходить службу, але на адресу відділу не надходила декларація (заява) від боржника про службу в лавах Збройних сил України. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.4, ч.5, ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме боржник зобов`язаний повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини. Державним виконавцем здійснювалися щомісячно розрахунки з наявних матеріалів виконавчого провадження відповідно до наданих звітів від Пенсійного фонду України, але не було підстав визначених ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження" для направлення їх сторонам. Таким чином, боржник свідомо не виконав покладений на нього законом обов`язок щодо належного інформування виконавця, чим створив перешкоди для повного та своєчасного виконання рішення суду про стягнення аліментів та сприяв накопиченню заборгованості. 22.07.2025 винесено постанову про накладення штрафу відповідно до розрахунку, який наявний у матеріалах виконавчого провадження, згідно ч.14, ст.71 Закону України Про виконавче провадження за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Винесення постанови про накладення штрафу жодним чином не порушує права та свободи боржника.

В судове засідання державним виконавецем направлено матеріали виконавчого провадження № 57081713.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з наведеним, суд розглядає скаргу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

У статті 447 розділу ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Оскаржувана постанова державного виконавця винесена 22.07.2025. Заявник через представника звернувся до суду з цією скаргою 10.02.2026.

З урахуванням того, що в Україні оголошено воєнний стан, постійні бойові дії, обмежено можливість у спілкуванні з військовослужбовцями під час виконання бойових завдань, суд вважає поважними причини пропуску строку подання скарги боржником ОСОБА_1 , який є діючий військовослужбовцем, та поновлює йому даний строк.

Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що 28.08.2018 державним виконавцем Первомайського відділу ДВС головного управління юстиції у Миколаївській області Пєстовою К. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/484/1827/16 щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.07.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

22.07.2025 року винесено постанову у ВП № 57081713 про накладення штрафу у розмірі 40813, 15 грн. (20% суми заборгованості) у зв`язку з наявною заборгованістю ОСОБА_1 по аліментам у розмірі 204065, 75 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Водночас із довідок про доходи, що наявні в матеріалах виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , за період з 11.03.2023 по 01.06.2025 його дохід склав 1511982, 98 грн; за період з 01.01.2025 по 01.06.2025 його дохід склав 282341, 86 грн.

01.07.2025 державним виконавцем надіслано вимогу до ГУ ПФУ у Миколаївській області, в/ч НОМЕР_1 , в/ч НОМЕР_2 щодо надання інформації нарахувань та відрахувань з заробітної плати, пенсії.

Відповідно до довідки ГУ ПФУ від 15.07.2025 з пенсії ОСОБА_1 з лютого по червень 2025 стягнуто аліменти.

Станом на 31.05.2024 у ОСОБА_1 (ВП №57081713) утворилася заборгованість по аліментам у розмірі 204065, 75 грн., що вбачається із постанови від 22.07.2025. Вказану постанову ОСОБА_1 отримав 30.12.2026.

Встановивши обставини справи, суд приходить до висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державним виконавцем не спростовано доводів скаржника про те, що він не був повідомлений про наявність заборгованості, крім того з боржника здійснювалися відрахування по аліментам з пенсії.

У виконавчому документі зазначено адресу проживання боржника: АДРЕСА_1 , однак матеріали виконавчого провадження, за період примусового виконання не містять інформації щодо встановлення державним виконавцем місця реєстрації (проживання) боржника, хоча згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 значиться зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 18.02.2022.

Постановою від 11.02.2026 про зміну (доповнення) реєстраційних даних внесено зміни щодо адреси, а саме вказано АДРЕСА_2 (підстава заява ОСОБА_1 від 04.02.2026).

Як з`ясовано з матеріалів виконавчого провадження та отриманої судом інформації, ОСОБА_1 починаючи із березня 2023 року отримував доходи від військової частини НОМЕР_1 , з 19.05.2025 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_2 .

Оскільки ОСОБА_1 не повідомив про вказані доходи, у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів у ВП №57081713.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Незважаючи на те, що боржник із березня 2023 року проходить військову службу у ЗСУ та отримує дохід, державним виконавцем не зверталось стягнення на заробітну плату боржника, що призвело до утворення заборгованості по аліментах станом на 31.05.2024 у розмірі 204065, 75 грн.

Згідно з частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Боржник в скарзі зазначає, що не ухилявся від виконання зобов`язання щодо сплати аліментів, разом з тим і не надає доказів того, що повідомляв державного виконавця про зміну своїх доходів, місця роботи, зазначаючи, що причиною цього є проходження військової служби.

Разом з тим, державним виконавцем не надано доказів про те, що нею вчинялися дії щодо отримання інформації про доходи боржника, тобто протягом тривалого часу не вживалися примусові дії щодо стягнення аліментів.

Згідно ч.8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що державний виконавець має перевіряти доходи боржника та на основі отриманої інформації обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

При вирішенні скарги суд враховує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання, тому притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф виконавець (державний чи приватний) зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання (постанова Верховного Суду від 23.05.2018 р. по справі №537/3986/16-а).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглянувши справу № 420/5465/18 роз`яснив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання примусове виконання його відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Зазначене дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону.

Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів невиконання боржником судового рішення без поважних причин, тому скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 450, 451 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання скарги до суду.

Скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє захисник адвокат Шалару Олексій Ілліч, заінтересована особа: Перший відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, на дії/бездіяльність державного виконавця, задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 22.07.2025 про накладення штрафу за виконавчим провадженням № 57081713.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 03.03.2026.

Суддя Н.А. Коваленко