Провадження 2-п/127/6/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2025 року у справі №127/25865/25,

ВСТАНОВИВ :

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Чернілевська Р.В. звернулася 27.01.2026 року до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2025 року у справі №127/25865/25 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: ПАТ «БМ Банк», ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» про стягнення 3 % річних, інфляційних збитків за кредитним договором №1/39/020408 від 02.04.2008 та просить скасувати дане рішення, а справу призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 , поданої до Вінницького міського суду Вінницької області, остання просить переглянути заочне рішення суду від 27 листопада 2025 року у справі №127/25865/25, яким було задоволено позов ТОВ «Українська факторингова компанія» про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат за кредитним договором №1/39/020408, укладеним між ПАТ «БМ Банк» та відповідачкою.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2025 року у справі №127/25865/25 за позовом ТОВ «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: ПАТ «БМ Банк», ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» про стягнення 3 % річних, інфляційних збитків за кредитним договором №1/39/020408 від 02.04.2008, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача: 3 % річних за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 89 734,86 грн; інфляційні витрати за той же період 218 019,81 грн; загальна сума 308 753,49 грн.

Зі змісту заяви представника відповідачки вбачається, що вона не погоджується із частиною рішення, яка стосується стягнення інфляційних витрат, мотивуючи це тим, що заборгованість визначена у валюті (долари США) з гривневим еквівалентом, і посилаючись на норми ст. 524, 533, 625 ЦК України, а також на положення Закону України №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення».

Представник відповідачки зазначає, що індексації підлягає лише національна валюта гривня, а втрати від знецінення національної валюти у випадку визначення боргу у валюті були враховані через конвертацію у гривні, тому за її оцінкою судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо законності та обґрунтованості стягнення інфляційних витрат.

Представник ОСОБА_1 адвокат Чернілевська Р.В. також просить поновити строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення, оскільки рішення було отримано 05.01.2026 року, і відповідно до ст. 284 ЦПК України строк для подання заяви становить 20 днів з дня вручення повного тексту рішення. Останній день подання заяви припадає на 25.01.2026, який є вихідним, тому фактично строк закінчується 26.01.2026. Заява була надіслана поштою 26.01.2026 та отримана судом 27.01.2026.

На підставі ухвали суду від 06.02.2026 заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2025 року у справі №127/25865/25 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача ТОВ «Українська факторингова компанія» Кухаренко В.В., не погодившись із позицією заявника та її представника, 26.02.2026 подала до суду відзив на заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду від 27.11.2025 року у справі №127/25865/25. Позивач зазначає, що заочне рішення суду ухвалене законно та обґрунтовано. Згідно зі статтею 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню лише у разі, якщо відповідач: не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про поважні причини неявки; не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; надав нові докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не надала поважних причин своєї неявки, не подала відзив на позов у встановлений процесуальний строк. Суд неодноразово надсилав процесуальні документи на адресу відповідачки, що підтверджує належне інформування про розгляд справи.

Позивач звертає увагу, що відповідачка не надала жодних нових доказів або обставин, які б могли вплинути на правильність ухваленого заочного рішення. Посилання відповідачки на практику Верховного Суду щодо обчислення інфляційних втрат у валютних зобов`язаннях не містить нових доказів та не спростовує правомірності застосованих норм цивільного законодавства.

Позивач обґрунтовує стягнення 3 % річних та інфляційних витрат посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка передбачає, що боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідачка неправильно тлумачить положення закону: частина друга ст. 625 ЦК України застосовується до випадків прострочення грошового зобов`язання у гривнях; у випадку порушення зобов`язання у валюті, втрати від інфляції національної валюти відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Таким чином, позивач має право на стягнення 3 % річних та індексу інфляції за весь період прострочення виконання зобов`язання, що було пред`явлено у гривнях за валютним кредитом, що відповідає нормам ч. 2 ст. 625 ЦК України та підтверджується Постановою Верховного Суду України №921/542/20 від 08.12.2022 року.

Позивач наголошує на правовій позиції судової практики, відповідно до якої: ухвалення судового рішення про стягнення суми боргу не припиняє грошового зобов`язання боржника та не звільняє його від наслідків порушення; відсутність поважних причин неявки та неподання відзиву підтверджує законність заочного рішення; відсутність нових доказів або істотної зміни обставин справи не дає підстав для перегляду рішення.

Представник заявника у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд заяви у її відсутності та відсутності заявника, просила суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати його, призначити справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача та треті особи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи завчасно повідомлялися повісткою та розміщенням оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 287 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Глава 11 "Заочний розгляд справи" Розділу III "Позовне провадження" ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу III ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

З урахуванням наведеного, а також висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 року у справі 214/5505/16, питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду підлягає вирішенню під час розгляду цієї заяви по суті.

З урахуванням наведеного, а також отримання відповідачкою копії рішення не у день його проголошення, суд вважає можливим поновити відповідачці строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2025 року у справі №127/25865/25 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: ПАТ «БМ Банк», ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» про стягнення 3 % річних, інфляційних збитків за кредитним договором №1/39/020408 від 02.04.2008, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача: 3 % річних за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 89 734,86 грн; інфляційні витрати за той же період 218 019,81 грн; загальна сума 308 753,49 грн.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомила про причини неявки, а також не подала відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які вона посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачка ОСОБА_1 була ознайомлена із матеріалами справи, про що свідчить розписка (а.с 65) а також повідомлена про явку у судове засідання призначене на 02.10.2025 року. Крім того вона повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення судового виклику за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання: 600-річчя 80/53 (а.с. 79-80), який повернувся назад до суду із відміткою «адресат відсутній».

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд звертає увагу, що ним вжито всіх заходів для повідомлення учасника справи про судовий розгляд. Неналежне виконання стороною своїх процесуальних обов`язків та зловживання процесуальними правами не може бути підставою для скасування рішення суду. Таким чином, вважається, що відповідачка була належним чином повідомлена про час, дату і місце судового засідання.

Скасування заочного рішення суду можливе за наявності сукупності умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Також слід звернути увагу, що лише з`ясування причин неявки не може бути єдиною підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Тобто, наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Оцінивши подану представником відповідачки заяву про перегляд заочного рішення, суд вбачає відсутність зазначення про докази на які вона мала би посилатись, та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Разом із цим, правом подачі відзиву сторона відповідача не скористалась.

Суд також враховує, що заочне рішення ухвалене обґрунтовано та відповідає вимогам цивільного законодавства України. Зокрема, встановлено наступне:

Кредитний договір №1/39/020408 від 02.04.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «БМ Банк», є чинним цивільно-правовим договором, який породжує для сторін обов`язки та права відповідно до статей 1054, 1048 та 1049 ЦК України. Згідно з умовами договору відповідачка зобов`язалася повернути позику у розмірі 997 051,99 грн (125 903,12 дол. США) та сплатити проценти, встановлені договором.

Відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2011 року стягнуто заборгованість у сумі 997 051,99 грн. На виконання рішення суду було відкрито виконавче провадження №49779397, яке 15.05.2017 року закрито через відсутність у боржника ліквідного майна. Жодних коштів на виконання рішення не надійшло, що свідчить про наявність триваючого прострочення грошового зобов`язання.

На підставі договору відступлення права вимоги від 15.02.2022 року право вимоги за кредитним договором №1/39/020408 від 02.04.2008 року перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». Відповідно до статей 512, 514 ЦК України новий кредитор набуває всіх прав первісного кредитора, включно з правом на стягнення основного боргу, а також компенсаційних сум, передбачених законодавством.

Нарахування 3 % річних та індексу інфляції здійснено відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка передбачає, що боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення.

Суд враховує, що: відповідно до Постанови Верховного Суду № 921/542/20 від 08.12.2022 року, обчислення інфляційних втрат у випадках валютних зобов`язань здійснюється через еквівалент іноземної валюти; стягнення 3 % річних та інфляційних втрат має компенсаційний характер і не є штрафною санкцією, що підтверджено практикою Верховного Суду України (постанови від 06.06.2012 р. № 6-49цс12, від 24.10.2011 р. № 6-38цс11 та від 17.10.2011 р. № 6-42цс11); розрахунок сум, що підлягають стягненню, проведено за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 року, з урахуванням простроченої заборгованості та індексу інфляції відповідно до офіційних даних Державної служби статистики України.

Суд враховує, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право кредитора на позов про стягнення сум, передбачених ст. 625 ЦК України, виникає з моменту порушення зобов`язання і поширюється на весь період прострочення. При цьому строк позовної давності обчислюється відповідно до ст. 257, 261, 267 ЦК України і не порушено, оскільки позов подано у межах останніх трьох років, що передували поданню заяви до суду. Подібний підхід закріплено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц.

Суд встановив, що відповідачка не надала поважних причин своєї неявки, не подала відзив на позов у встановлений процесуальний строк та не надала нових доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи. Відсутність таких підстав виключає можливість скасування заочного рішення відповідно до ст. 288 ЦПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заочне рішення ухвалене законно, обґрунтовано, відповідає вимогам цивільного законодавства України, а також практиці Верховного Суду щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за невиконані грошові зобов`язання. Відповідачка не довела наявність поважних причин для своєї неявки та не надала нових доказів, що могли б вплинути на правильність ухваленого рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою, зокрема, залишити заяву без задоволення.

Таким чином, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення є необґрунтованою, у ній відсутні посилання на обставини, які є підставою для перегляду та скасування заочного рішення.

Враховуючи не зазначення відповідачем жодних інших доказів, які б могли мати значення для розгляду справи на час її розгляду та могли б привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду.

З урахуванням наведеного, суд відмовляє в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, 284-288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2025 року у справі №127/25865/25 залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачеві, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: