ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/75/26 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Созанської Тетяна Іванівна на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 серпня 2025 року, ухвалене суддею Дзюбичем В.Л. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором від 18.09.2023 року №1005955 про надання споживчого кредиту у розмірі 132 099,97 грн, яка складається з: 24999,97 грн - заборгованість за кредитом, 107100 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 Кредитного договору за ставкою 2,2% за кожен день користування кредитом (803% річних) за період з 18.09.2023 року по 29.07.2024 року (включно), станом на 24.04.2024 року, а також судових витрат у розмірі 2422,40 грн та 10000 грн витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову товариство зазначало, що відповідно до укладеного між сторонами договору від 18.09.2023 року відповідач отримала кредит у розмірі 25000 грн строком на 352 дні шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування (803% річних).

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора та підписаний відповідачем 18.09.2023 року о 10:14:44 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором С520, надісланий на номер телефону відповідача. Номер телефону відповідача в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій.

29.07.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 1005955 про надання споживчого кредиту від 18.09.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».

Відповідач не виконала належним чином умови кредитного договору чим порушала взяті на себе зобов`язання, тому ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» просило задовольнити позов.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 07.08.2025 року позов ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1005955 від 18.09.2023 року в розмірі 114 949,97 грн, з яких: 24 999,97 грн - основна сума боргу за тілом кредиту та 89 950 грн - проценти за користування кредитом. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2107,73 грн та 8701 гривень витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Созанська Т.І. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не дослідив і не оцінив подані відповідачкою додаткові пояснення та докази щодо індивідуальної пропозиції №1005955 від 06.05.2024, якою фактично було погоджено інші (пільгові) умови погашення боргу із прощенням нарахованих процентів за умови виконання графіка; відповідачка прийняла пропозицію і здійснила платежі (06.05.2024, 08.06.2024, 05.07.2024), але в порушення вимог закону ці платежі не враховані в розрахунку. На думку представника відповідачки, у даному випадку ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» порушено положення Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки гарантії, надані ОСОБА_1 індивідуальною пропозицією щодо погашення заборгованості, були скасовані. Вважає, що станом на дату укладення договору факторингу 29.07.2024 року з урахуванням індивідуальної пропозиції та її часткового виконання ОСОБА_1 , право грошової вимоги ТОВ «Селфі Кредит» до ОСОБА_1 становило 9 998 грн.

Вважає, що розмір заборгованості визнано доведеним без належних і допустимих доказів, оскільки сам по собі розрахунок позивача не є первинним документом; скаржник посилається на практику Верховного Суду про необхідність підтвердження боргу первинними документами та/або належними виписками, а не внутрішніми розрахунками.

Указує, що перехід права вимоги за договором факторингу підтверджено формально, без перевірки виконання істотних умов та обсягу переданого права вимоги: суд не дослідив належним чином реєстр боржників (у паперовій формі з підписами/печатками, як передбачено договором), не співставив факторинг із наявністю індивідуальної пропозиції та вже сплаченими сумами, через що помилково визнав борг у повному обсязі (132099,97 грн), хоча з урахуванням виконання пропозиції він істотно менший; також наголошується на вимозі, що боржник виконує зобов`язання перед новим кредитором у межах умов, які існували на момент відступлення.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що кредитний договір №1005955 належно укладений в електронній формі, а отримання відповідачкою 25000 грн підтверджено банківською випискою/довідкою; право вимоги правомірно перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» за договором факторингу від 29.07.2024 року, що підтверджено поданими документами, тому заперечення щодо правонаступництва є безпідставним. Посилання скаржника на «індивідуальну пропозицію» від 06.05.2024 року позивачем відхиляються, бо це не додаткова угода у формі ст. 654 ЦК України і змін до договору не вносили.

Зазначає, що суд першої інстанції врахував усі платежі здійснені відповідачкою на погашення заборгованості в сумі 61310 грн.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, доводами відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Обставини справи.

18.09.2023 року відповідач ОСОБА_1 ознайомилася з паспортом споживчого кредиту, який містить інформацію про умови надання кредиту у ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», що стверджується наявністю на значеному документі електронного підпису одноразовим ідентифікатором С520.

Того ж дня, 18.09.2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачкою в електронній формі укладено договір № 1005955 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», на умовах, які повністю ідентичні тим умовам, які надані ОСОБА_1 кредитодавцем для ознайомлення до укладення кредитного договору у паспорті споживчого кредиту.

Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введенння пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства.

Відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С520 18.09.2023 року о 10:14:44.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кошти у кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредиту (загальний розмір) складає: 25000 грн. Тип кредиту - кредит (п. 1.3 кредитного договору).

Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 кредитного договору).

Строк кредиту 352 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 22 дні. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів) , що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі (п. 1.4 кредитного договору).

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах. У п. 1.5.1 кредитного договору зазначено, що стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору сторонами узгоджено, що знижена процентна ставка становить 1,32% в день та застосовується у випадку, якщо споживач до 10.10.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Споживач як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Крім того, споживач може отримати індивідуальну знижку, якщо до вказаної дати здійснить часткове/повне дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою буде перераховано за зниженою процентною ставкою до дати часткового/повного дострокового повернення кредиту (включно).

Відповідно до п. 1.7 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 69762,52% річних (п. 1.7.1); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 35943,36% річних (п. 1.7.2.).

Згідно з п. 1.8 кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 218600 грн (п. 1.8.1); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 213760 грн (п. 1.8.2).

Згідно з п. 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти № НОМЕР_1 .

В силу п. 2.4 кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1 договору.

Відповідно до графіку платежів (Додаток № 1 до договору) дата видачі кредиту 18.09.2023 року сума кредиту за договором - 25000 грн, кількість платежів 16 кожні 22 календарні дні. Перший платіж - 7260 грн (проценти за користування кредитом), 15 платежів по 12100 грн. (проценти за користування кредитом), останній платіж 37100 грн., з яких 25000 грн - погашення суми кредиту, 12100 грн - проценти за користування кредитом. Графік платежів розрахований з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі, та підлягає перерахунку у випадку невиконання споживачем умов договору для отримання зниженої процентної ставки.

Відповідно до повідомлення ТОВ «Пейтек Україна» за вих. №20240923-3 від 23.09.2024 року, що між ним та ТОВ «Селфі Кредит» було укладено договір про організацію переказу грошових коштів №03052022-1 від 03.05.2022 року, відповідно до даного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» 18.09.2023 на суму 25000 грн., призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .

Як вбачається із довідки №20.1.0.0.0/7-250528/67910-БТ від 30.05.2025 року наданої АТ КБ «Приват Банк» на запит суду, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 . Також направлено виписку по рахунку № НОМЕР_2 за період з 18.09.2023 по 23.09.2023 року. Як вбачається із вказаної виписки по рахунку, 18.09.2023 року на картку № НОМЕР_2 було зараховано 25000 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №1005955 від 18.09.2023 року про надання споживчого кредиту станом на 29.07.2024 року заборгованість становить 132099,97 грн, яка складається з: 24999,97 грн заборгованість за кредитом, 107100 грн заборгованість за нарахованими процентами.

Із змісту указаного розрахунку видно, що відповідачка 11.10.2023 року, у строк визначений п. 1.5.2 кредитного договору та графіком платежів, виконала умови договору для отримання зниженої процентної ставки та сплатила навіть більшу суму процентів, передбачених графіком платежів у розмірі 7810 грн.

Також, із наявної у розрахунку заборгованості інформації видно, що позичальником було сплачено кошти в рахунок погашення заборгованості за відсотками у розмірі 61 310,00 грн, з яких, 0,03 грн було зараховані на оплату заборгованості за тілом кредиту (із урахуванням вищевказаної суми 7810 грн).

За наявними у розрахунку даними, починаючи з 11.10.2023 року і до 29.07.2024 року включно, нарахування відсотків здійснювалося кредитодавцем, починаючи з нульової відмітки, за стандартною процентною ставкою - 2,2 % в день, а саме по 550 грн в день. Тобто, фактично, заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 2,2% за кожен день користування кредитом виникла в період з з 11.10.2023 року і до 29.07.2024 року.

Відповідно до Договору факторингу №29/07/2024 від 29.07.2024 укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

06.05.2024 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надіслано ОСОБА_1 індивідуальну пропозицію № 1005955 щодо погашення заборгованості, із якої вбачається, що товариство пропонує ОСОБА_1 наступні індивідуальні умови погашення заборгованості: загальна сума до сплати за Договором (за умови виконання Індивідуальних умов) складає: 24999,97 грн, з яких тіло кредиту (загальний розмір) складає 24 999,97 грн. та проценти за користування кредитом 0,00 грн.

Обов`язковий перший платіж в сумі: 5 000,00 грн (тіло кредиту 5 000,00 грн та проценти за користування кредитом 0,00 грн), потрібно сплатити до 09.05.2024.

Графік наступних платежів: 3.1. до 08.06.2024 в сумі 5 000,00 грн (тіло кредиту 5 000,00 грн та проценти за користування кредитом 0,00 грн); 3.2 до 08.07.2024 в сумі 4 999,99 грн (тіло кредиту 4 999,99 грн та проценти за користування кредитом 0,00 грн); 3.3. до 07.08.2024 в сумі 4 999,99 грн (тіло кредиту 4 999,99 грн та проценти за користування кредитом 0,00 грн); 3.4. до 06.09.2024 в сумі 4 999,99 грн (тіло кредиту 4 999,99 грн та проценти за користування кредитом 0,00 грн).

Проценти за користування кредитом, які були нараховані Товариством станом на 06.05.2024 в сумі 75 900,00 грн, будуть прощені Товариством за умови виконання Індивідуальних умов.

Пунктом 9 індивідуальної пропозиції визначено, що у разі несплати першого внеску до вказаної дати (п. 2), а так само несплати/несвоєчасної сплати кожного наступного платежу (п. 3), або здійснення платежу не в повному обсязі, дана пропозиція індивідуальних умов автоматично анулюється. У зв`язку з автоматичним анулюванням індивідуальних умов, прощення процентів, яке передбачено п. 4 даної індивідуальної пропозиції, товариством здійснено не буде, ви будете зобов`язані сплатити суму заборгованості на умовах та в розмірі, зазначених в договорі.

Із змісту розрахунку заборгованості видно, що ОСОБА_1 сплачено наступні платежі на рахунок ТОВ «Селфі кредит»: 06.05.2024 5000 грн; 08.06.2024 5000 грн; 05.07.2024 5000 грн.

Загальна сума внесених ОСОБА_1 коштів на погашення заборгованості за кредитним договором складає 61310,00 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.

На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст. 610, ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 4 червня 2020 р. у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язані саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Для підтвердження факту відступлення права вимоги, заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.

У постановах Верховного Суду від 2 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Частково задовольняючи позов, суд виходив з неналежного виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором від 18.09.2023 року № 1005955, тому дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 114949,97 грн., з яких: основна сума боргу за тілом кредиту 24999,97 грн. та 89950 грн. проценти за користування кредитом. Суд першої інстанції не погодився з розрахунком позивача щодо відсотків за період з 18.09.2023 року до 29.07.2024 року констатувавши, що після набрання чинності Законом №3498-ІХ (24.12.2023) та з урахуванням його перехідних положень денна процентна ставка підлягає законодавчим обмеженням, а нарахування позивачем 2,2% на день у відповідні проміжки суд визнав таким, що суперечить вимогам законодавства, тому дійшов висновку щодо необхідності здійснення перерахунку процентів за користування кредитом за окремими періодами (частково за зниженою/договірною ставкою до 24.12.2023 та з урахуванням обмежень після 24.12.2023). Визначаючи розмір відсотків, які підлягають стягненню, судом враховано сплачені відповідачкою суми по погашення заборгованості за кредитним договором.

Однак, з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення процентів за користування кредитом в сумі 89950 грн погодитись неможливо.

Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №1005955 від 18.09.2023 року, відповідачкою у строк, визначений пунктом 1.5.2 кредитного договору та графіком платежів, виконано умови для застосування зниженої процентної ставки, зокрема 11.10.2023 року сплачено проценти у розмірі 7810 грн, що перевищує розмір першого платежу, визначеного графіком.

За таких обставин подальше нарахування процентів за користування кредитними коштами повинно здійснюватися за зниженою процентною ставкою, передбаченою пунктом 1.5.2 кредитного договору (1,32% в день), а не за стандартною ставкою 2,2 % на день, як це здійснювалося кредитодавцем при формуванні розрахунку заборгованості.

Колегія суддів також враховує, що суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, де ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» просило стягнути заборгованість за кредитним договором за період з 18.09.2023 року по 29.07.2024 рок, відповідно апеляційний суд виходить з визначеного у позові періоду (316 днів).

Відповідно, сума нарахованих відсотків за користування кредитними коштами у визначений позивачем період розраховується за зниженою процентною ставкою та становить 104280 грн (25000 грн / 100 х 1,32 х 316).

Із урахуванням сплачених ОСОБА_1 коштів у сумі 61310 грн на погашення заборгованості за кредитним договором №1005955 від 18.09.2023 року, сума відсотків за користування кредитом, яка підлягає стягненню у даній справі, становить 42970 грн ( 104280 грн - 61310 грн), тому в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зменшення суми нарахованих відсотків з 89950 грн до 42970 грн.

Застосування судом першої інстанції положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо законодавчих обмежень розміру плати (процентів) у спірний період є недоцільним, оскільки процентна ставка, погоджена сторонами у кредитному договорі (знижена ставка 1,32 % на день), є нижчою, ніж граничні показники, встановлені законом для відповідного періоду. За таких обставин підстави для додаткового «обмеження» нарахувань за правилами Закону відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив та не оцінив індивідуальну пропозицію №1005955 від 06.05.2024 року, є безпідставними, оскільки матеріали справи свідчать про її дослідження судом та врахування здійснених відповідачкою платежів при визначенні загальної суми погашеної заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про порушення положень Закону України «Про захист прав споживачів» у зв`язку із скасуванням гарантій індивідуальної пропозиції є безпідставними, оскільки умовами цієї пропозиції прямо передбачено її автоматичне анулювання у разі несвоєчасного або неповного виконання встановленого графіка платежів, а тому вона не змінювала умов основного кредитного договору та не створювала безумовного обов`язку кредитора щодо прощення процентів.

З огляду на викладене, твердження відповідачки, що станом на дату укладення договору факторингу розмір права вимоги становив 9998 грн, є надуманими.

Доводи апеляційної скарги про те, що перехід права вимоги за договором факторингу підтверджено формально, без перевірки виконання істотних умов та обсягу переданого права вимоги, є безпідставними, оскільки матеріали справи містять належні та допустимі докази відступлення права вимоги, зокрема договір факторингу від 29.07.2024 року №29/07/2024 з додатками, реєстр боржників та витяг із нього щодо відповідачки, які оформлені належним чином, містять підписи та печатки сторін і дозволяють ідентифікувати як кредитний договір, так і боржника та обсяг переданого права вимоги.

Доводи апеляційної скарги про необхідність співставлення договору факторингу з індивідуальною пропозицією та здійсненими платежами є необґрунтованими, оскільки індивідуальна пропозиція не змінювала умов основного кредитного договору та не була виконана відповідачкою у повному обсязі, що виключає можливість визнання її такою, що вплинула на обсяг права вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

У зв`язку зі зміною апеляційним судом оскаржуваного судового рішення, слід провести новий розподіл судових витрат.

Так, із урахуванням даної постанови, вимоги позовної заяви задоволено на 51.45%.

Враховуючи принцип пропорційності стягнення судових витрат, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1246,32 грн судового збору за подання позовної заяви (2422,40/100х51.45%) та 5145 грн витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції (10000/100х51.45%).

Вимоги апеляційної скарги задоволено на 48,55%, тому судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1764,11 грн. слід стягнути з ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» в користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Зважаючи на те, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» підлягає стягненню 5145 грн. витрат за надану професійну правничу допомогу в суді першої інстанцій, а також 1246,32 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, що разом становить 6391,32 грн. тоді як з ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1764,11 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, тому колегія суддів приходить до висновку про можливість стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» різниці суми судових витрат, яка становить 4627,21 грн. (6391,32 грн. - 1764,11 грн.)

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Созанської Тетяна Іванівна задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 серпня 2025 року змінити в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів, зменшивши розмір процентів з 89950 грн до 42970 грн, відповідно, загальний розмір стягнення слід зменшити з 114949,97 грн до 67969,97 грн. ( 24999,97 грн тіло кредиту + 42970 грн проценти).

Провести новий розподіл судових витрат, яким стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" () 4627,21 грн судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Постанову апеляційного суду складено 3 березня 2026 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.