Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 лютого 2026 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Бараненка С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Чумак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Козелець в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулося до Козелецького районного суду Чернігівської області через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 80823,42 грн., а також судові витрати: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 200,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.05.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3280, який підписано власноручним підписом відповідача.

Умовами кредитного договору передбачено: сума кредиту 63500,00 грн.; кредит надається строком на 36 місяці з кінцевою датою повернення 31.05.2024 року; комісія по наданню кредиту - 1 500,00 грн.; призначення: на споживчі потреби; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі: 0,001% річних; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена сторонами у відсотках від суми кредиту і її розмір встановлений в певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування.

Банк свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок клієнта грошові кошти в сумі 63500,00 грн. Одночасно з укладенням кредитного договору відповідач уклав з АТ СК «ТАС» договір добровільного страхування життя від 31.05.2021 року. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 13500,00 грн. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. За умовами Кредитного договору, а саме п. 1.5., клієнт доручив банку в дату надання кредиту здійснити договірне списання коштів з рахунку клієнта в сумі страхового платежу на користь страховика, згідно з укладеним договором страхування.

Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський рахунок відповідача грошові кошти в сумі 63500,00 грн., з яких сплатив на рахунок АТ СК «ТАС» страховий платіж від імені відповідача у сумі 13500,00 грн.

У подальшому відповідач виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій лише частково. Згідно виписок по рахунку відповідача, за весь строк з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом, відповідач сплатив банку лише 33318,57 грн. Останній платіж проведено 07.11.2022 року. Строк повернення всієї суми отриманого кредиту та сплати всіх нарахованих АТ «Банк Кредит Дніпро» платежів за кредитом мав остаточно спливати в погоджену сторонами кінцеву дату повернення кредиту, а саме 31.05.2024 року.

Однак, у зв`язку з початком війни на підставі самостійного рішення банку, як кредитора у кредитному зобов`язанні, з 01.03.2022 року були запроваджені «кредитні канікули», умови яких передбачали перенесення строку платежів за кредитом на погашення суми основного боргу (тіла кредиту) на майбутні періоди. Тривалість «кредитних канікул» визначалась банком індивідуально для кожного клієнта і відображена у виписках по рахунках відповідача.

Однак, відповідач ні протягом строку «кредитних канікул», ні після його закінчення належним чином умови кредитного договору не виконувала і не сплачувала всі узгоджені платежі на його погашення. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, банк прийняв рішення вимагати дострокового погашення всієї заборгованості за кредитним договором, шляхом відправки текстового повідомлення на номер телефону відповідача, як це передбачено УДБО. Відповідач зобов`язана була протягом 30 календарних днів з дня отримання зазначеного повідомлення погасити заборгованість за Кредитним договором у повному обсязі. З урахуванням зазначеного, термін виконання зобов`язань відповідача з погашення всієї заборгованості за Кредитним договором настав достроково 27.09.2023 року.

У зв`язку із зазначеним, 27.09.2023 року сформувалася наступна заборгованість відповідача перед банком за Кредитним договором: залишок простроченого кредиту в сумі 55892,23 грн., залишок прострочених комісій в сумі 24931,19 грн., що разом становить 80823,42 грн.

11.04.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» було укладено договір факторингу №11/04/24, відповідно до якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило на користь ТОВ «Санфорд Капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №3280.

Позивач зазначає, що відповідач станом на 10.04.2024 має заборгованість перед ТОВ «Санфорд Капітал», яка становить залишок простроченого кредиту в сумі 55892,23 грн., залишок прострочених комісій в сумі 24931,19 грн., що разом складає 80823,42 грн., яку не сплачено у позасудовому порядку, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині позову просив розглянути справу без виклику сторін.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої на час розгляду справи до суду не надходило. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за останнім відомим зареєстрованим місцем її проживання, а також в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином, відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомила, відзив на позов не подала.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наведених вище обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 31.05.2021 року між первісним кредитором АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачкою ОСОБА_1 у паперовій формі укладено кредитний договір №3280, який підписано власноручним підписом відповідача та надано останній кредит в сумі 63500,00 грн.

11.04.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» було укладено договір факторингу №11/04/24, відповідно до якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило на користь ТОВ «Санфорд Капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №3280.

Факт отримання укладення та отримання кредитних коштів встановлено з виписки по особовому рахунку за період з 31.05.2021 по 10.04.2024, заяви-приєднання, заяви-згоди, кредитного договору від 31.05.2021 року.

Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку за період з 31.05.2021 по 10.04.2024, відповідач користувалася кредитним лімітом та вчиняла операції.

Виписка по рахунку є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», який підтверджує наявність заборгованості по кредиту та її розмір. Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором №3280 від 31.05.2021 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 станом на 10 квітня 2024 року складає 80823,42 грн., з яких: залишок простроченого кредиту в сумі 55892,23 грн., залишок прострочених комісій в сумі 24931,19 грн., розрахунок відсотків здійснено позивачем відповідно до погоджених умов кредитування.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Звертаючись до суду із позовом ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» надало належні та допустимі докази укладення з відповідачем ОСОБА_1 Кредитного договору №3280 від 31.05.2021 року, отримання відповідачем кредитних коштів, а також доведено набуття позивачем права вимоги до відповідача за вказаним Кредитним договором на підставі договору факторингу.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за Кредитним договором не виконала, в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, кошти не повернула, доказів погашення заборгованості суду не надала.

Так, аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону дає підстави для обґрунтованого висновку, що оскільки відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором у встановлений ним строки не виконала, то з неї підлягає стягненню на користь позивача ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованість за залишком простроченого кредиту в сумі 55892,23 грн.

Таким чином, розмір заборгованості за Кредитним договором №3280 від 31.05.2021 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 55892,23 грн.

Щодо вимоги про стягнення залишку прострочених комісій за договором, суд зазначає наступне.

Так, у рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

На спірні правовідносини за цим договором поширюється дія Закону України "Про споживче кредитування", адже за договором позичальнику надано споживчий кредит та такий укладено зі строком погашення кредиту терміном тридцять шість місяців.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, законом передбачено право фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року (справа №202/5330/19) у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які встановлено щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування".

Позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин умова кредитного договору щодо обов`язку відповідача сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемною відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Закону.

Суд звертає увагу, що у договорі не вказано, за які саме послуги позивач встановив комісію. Умови самого договору не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.

Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і їх погодження із споживачем при укладенні договору, тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (комісії) є нікчемним відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Зазначені правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року (справа №755/11636/21) та від 16 листопада 2022 року (справа №755/9486/21).

Аналізуючи умови договору, суд дійшов переконання, що позивачем не подано доказів у відповідності до ст. 76-80 ЦПК України, які б підтверджували, які саме послуги надаються відповідачеві за котрі необхідно здійснювати сплату комісії, а відтак суд вважає, що відповідач не зобов`язаний сплачувати таку комісію, тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за залишком прострочених комісій в сумі 24931,19 грн., задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, №810/3806/18).

Понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 7200,00 грн. підтверджені належними та допустимими доказами, тому враховуючи обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, складність даної справи, зважаючи на принципи реальності та співмірності судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №146 від 20 січня 2025 року.

Оскільки позовні вимоги позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» задоволено частково на 69% (55892,23:80823,42х100), то на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1671,46 грн. (2422,40 грн.х69%).

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 625,630, 631, 1054 ЦК України, ст. 10, 13, 81, 141, 258, 263, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ): 43575686, місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68,69), суму заборгованості за Кредитним договором №3280 від 31.05.2021р., в розмірі 55 892 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дві) грн. 23 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ): 43575686, місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68,69), судові витрати:

- зі сплати судового збору у сумі 1671 (одна тисяча шістсот сімдесят одна) грн. 46 коп.;

- на професійну правничу допомогу у сумі 7200 (сім тисяч двісті) грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Козелецьким районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення в повному обсязі виготовлено 04 березня 2026 року.

Суддя Сергій БАРАНЕНКО