провадження № 2/389/884/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у приміщенні суду у місті Знам`янка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Перемот Оксана Григорівна, до Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на частку нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, інтереси якого представляє адвокат Перемот О.Г., звернувся до суду і просить винести рішення, яким: визнати дійсним договір купівлі - продажу частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 , укладений 26 вересня 1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є власником частини будинку АДРЕСА_1 . Власником іншої частини будинку була ОСОБА_2 . Остання повідомила про намір продати свою половину будинку та позивач зацікавився такою пропозицією, тому він домовився із ОСОБА_2 про купівлю в неї частини житлового будинку з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 . За умовами домовленості позивач сплатив продавцю обумовлену суму грошей 26 вересня 1999 року в розмірі 1500 гривень, а продавець, в свою чергу, написала про це розписку та передала частину будинку та правовстановлюючі документи, при цьому зобов`язалася підготувати документи для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу. Однак продавець померла та не встигла переоформити договір в нотаріальному порядку, що виключає будь-яку можливість нотаріально оформити договір та порушує права позивача щодо вільного володіння та розпорядження своїм майном. Ніхто із спадкоємців не пред`являв претензій щодо частини будинку.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, вимоги позову підтримала та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заявлених вимог позивача.

Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником частини будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 липня 1992 року державним нотаріусом другої Знам`янської державної нотаріальної контори Цибульською Л.М. відповідно до довідки Знам`янського МКП «Бюро технічної інвентаризації» частина будинку АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Знам`янської селищної ради народних депутатів Кіровоградської області 17.01.1984 на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської селищної ради народних депутатів від 13.01.1984.

Відповідно до розписки від 26 вересня 1999 року, ОСОБА_2 отримала кошти за продаж частини житлового будинку АДРЕСА_1 від ОСОБА_1 в сумі 1500 гривень.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що виконавчим комітетом Знам`янської Другої селищної ради м. Знам`янка Кіровоградської області складено відповідний актовий запис №122. Відповідно до інформаційних довідок зі спадкового реєстру, після її смерті спадкова справа не заводилася, заповіти/спадкові договори відсутні.

Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.629, ч.1 ст.638, ч.4 ст.639 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, але даний вид договору підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.

За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК).

Нотаріальне посвідчення правочинів, що вчиняються у письмовій формі, є обов`язковим лише у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 209 ЦК).

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК (в редакції Закону від 11 лютого 2010 р. N 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України») права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дати такої реєстрації відповідно до закону. Державна ж реєстрація правочинів щодо нерухомості з 1 січня 2013 року зазначеним законом скасована.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ЦК).

Згідно зі ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України.

Позивачем доведено існування таких обставин, тому що смерть продавця в період строку домовленості нотаріального посвідчення договору виключає будь-яку можливість такого посвідчення.

Пунктом 9 частини першої статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, те, що фактично між продавцем та покупцем укладено договір купівлі-продажу будинку, де сторони досягли всіх істотних умов і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, шляхом прийняття виконання, а саме продавець отримав грошові кошти за продаж майна, а позивач в свою чергу, повністю розрахувався з продавцем та прийняв нерухоме майно, але нотаріальне засвідчення договору не відбулось в зв`язку зі смертю продавця, спадкоємці якого відсутні, суд вважає, що позов необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХ В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 , укладений 26 вересня 1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Знам`янська міська рада Кропивницького району Кіровоградської області місце знаходження Кіровоградська область Кропивницького району місто Знам`янка вул. Михайла Грушевського, 19, .

Суддя В.В.Український