Справа № 991/247/26
Провадження № 2-з/991/1/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

16 січня 2026 року, місто Київ.

Найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів) [1-2].

Колегія суддів Вищого антикорупційного суду у складі: головуючого судді Ткаченка О.В., суддів Шкодіна Я.В. і Чернової О.В., за участю секретаря судового засідання Захарії О.В.

Імена (найменування) учасників справи (найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб) [1-3].

Позивач - прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Іванющенко Олександр Анатолійович, який діє в інтересах держави Україна (0135, місто Київ, вулиця Ісаакяна, 17).

Відповідачі: ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

ОПИСОВА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть клопотання, ім`я (найменування) особи, яка його заявила, чи суть іншого питання, що вирішується ухвалою [2-1].

08 січня 2026 року до Вищого антикорупційного суду надійшла заява держави Україна в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Іванющенка О.А. (надалі - прокурор САП), у якій він просить забезпечити позов, про визнання необґрунтованими активами на суму 909 600,00 грн і стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 цих активів (їх вартості).

Зі змісту заяви видно, що Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою при виконанні повноважень, передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ч. 5 ст. 290 ЦПК України, встановлено відомості набуття 25.08.2023 ОСОБА_2 необґрунтованого активу- автомобіля марки «LAND ROVER» модель «RANGE ROVER VOQUE», номер кузова НОМЕР_1 , 2021 р.в. (далі - автомобіль, транспортний засіб), вартістю 3 290 400 грн, за дорученням свого батька ОСОБА_1 , який є особою, уповноваженою на виконання функцій держави - начальником Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, та який міг щодо цього активу прямо чи опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права

Позивач зазначає, що протягом десяти днів з моменту подання даної заяви про забезпечення позову заявником буде пред`явлено позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (його доньки) про визнання необґрунтованими і стягнення в дохід держави таких активів - доходу у розмірі 909 600,00 грн, отриманого від визнаного судом необґрунтованим активу - автомобіля марки «LAND ROVER RANGE ROVER VOGUE», VIN НОМЕР_1 , 2021 р.в. (проданого 14.09.2024 року ОСОБА_3 , РНОКПО НОМЕР_2 , за 4 200 000,00 грн).

Зі змісту заяви також видно, що ОСОБА_1 має стаж служби в кримінально виконавчій службі та інших силових структурах більше 25 років, а починаючи з 11.09.2020 по 14.09.2024 (дата продажу автомобіля) обіймав посаду Начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції. Таким чином, відповідно до положень пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Прокурор також звертає увагу на те, що 17.02.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшов позов Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання необґрунтованим активом автомобіль «Land Rover Range Rover Voque», номер кузова НОМЕР_1 , 2021 року випуску та стягнення в дохід держави його вартості. 20.08.2025 суд задовольнив цей позов, а постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 27.11.2025 рішення Вищого антикорупційного суду від 20.08.2025 залишено без змін.

14.09.2024 автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER VOQUE, НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_3 , 14.09.2024 автомобіль продано ОСОБА_3 , РНОКПО НОМЕР_2 , за 4 200 000 грн., у зв`язку із чим відповідачами набуто дохід в сумі 909 600,00 грн від активу визнаного судом необґрунтованим.

За таких обставин, прокурор просить забезпечити позов прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про визнання необґрунтованим активом дохід у розмірі 909 60000 грн, отриманий від визнаного судом необґрунтованим активу - автомобіля марки «LAND ROVER RANGE ROVER VOGUE», VIN НОМЕР_1 , 2021 р.в. (проданого 14.09.2024 року пані ОСОБА_4 , РНОКПО НОМЕР_2 , за 4 200 000 грн)., шляхом накладення арешту на інші активи відповідачів, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів (доходів від необґрунтованих активів) та їх стягнення в дохід держави, а саме:

- машиномісце № НОМЕР_4 , вартістю на час придбання 81130 грн., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 );

- квартира, вартістю на час придбання 100 000 грн., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 );

- земельна ділянка кадастровий номер :01:003:5625, вартістю на час придбання 3140 грн, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237, право власності, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 );

- автомобіль марки Toyota, модель C-HR Hybrid, номер кузова НОМЕР_6 , 2020 року, д.н.з. НОМЕР_7 , із забороною переміщення за межі території України.

Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у заяві про забезпечення позову зазначив ціну позову у сумі 909 600,00 гривень.

Заяву про забезпечення позову прокурор САП просить розглядати без повідомлення відповідачів, оскільки, у разі повідомлення відповідачів про дату та час розгляду заяви про забезпечення позову, останні, з метою збереження активів, можуть вжити заходів по їх відчуженню на користь інших осіб, що може поставити під загрозу ефективність заходу забезпечення позову.

На підтвердження обставин, зазначених у заяві про забезпечення позову, прокурором було надано: копію наказу керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 19.03.2024 № 282ц; копію наказу керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 18.07.2025 № 311к; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 459446507 від 06.01.2026 стосовно ОСОБА_2 ; заяву № 459578224 від 15.01.2022 про перереєстрацію транспортного засобу марки TOYOTA C-HR HUBRID на нового власника - ОСОБА_2 ; фотознімок договору купівлі-продажу № 5142/2022/3046626 транспортного засобу Toyota C-HR Hybrid; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису № 9 від 19.09.2020 про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ; реєстраційні картки транспортного засобу автомобіля «LAND ROVER RANGE ROVER VOQUE», номер кузова НОМЕР_1 ; фотознімок договору купівлі-продажу № 1242/2024/4879457 від 14.09.2024; текст рішення Вищого антикорупційного суду від 20.08.2025 у справі № 991/1453/25; копія рішення Вищого антикорупційного суду від 20.08.2025 у справі № 991/1453/25 та довідка про набрання судовим рішенням законної сили; копія постанови Апеляційної палати вищого антикорупційного суду від 27.11.2025 у справі № 991/1453/25 та довідка про набрання судовим рішенням законної сили; реєстраційну картку транспортного засобу марки Toyota C-HR Hybrid; копію постанови колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 28.03.2025 у справі № 991/1186/25 та довідка про набрання судовим рішенням законної сили; клопотання про скасування заходів забезпечення позову сформоване в систему «Електронний суд» 24.12.2025; повістку про виклик в судовий розгляд за клопотанням про скасування арешту;

Прокурор САП Іванющенко О.А. у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Суд дослідив вимоги заяви про забезпечення позову, а також додані до неї матеріали.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Мотиви висновків суду і закон, яким він керувався, постановляючи ухвалу [3-1].

Відповідно до вимог ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів».

Відповідно до статті 41 Конституції України: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним».

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 23 ЦПК України: «Справи про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави розглядаються Вищим антикорупційним судом».

Відповідно до вимог п. 1-1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України: «Позов забезпечується: накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави».

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України: «У заяві про забезпечення позову шляхом накладення арешту на активи, які є предметом спору у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, мають бути наведені у достатньому обсязі дані, які дають змогу вважати активи необґрунтованими, а у заяві про забезпечення позову шляхом накладення арешту на інші активи відповідача, які відповідають вартості активів, які є предметом спору, - також обґрунтування неможливості накладення арешту саме на оспорювані активи. Якщо у такій заяві про забезпечення позову порушується питання про її розгляд без повідомлення відповідача, у ній також має бути наведено належне обґрунтування такої необхідності».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України: «Заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 153 ЦПК України: «Заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на активи, які є предметом спору у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, чи на інші активи відповідача, які відповідають вартості оспорюваних активів, розглядається судом не пізніше трьох днів з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Суд може прийняти рішення про розгляд такої заяви без повідомлення відповідача, у разі якщо позивач у заяві наведе у достатньому обсязі дані про те, що внаслідок такого повідомлення ефективність заходу забезпечення позову може бути поставлена під загрозу».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України: «Ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку».

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 4 ст. 290 ЦПК України: «Позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави подається та представництво держави в суді здійснюється прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави щодо активів працівника Національного антикорупційного бюро України, прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури чи активів, набутих іншими особами в передбачених цією статтею випадках, звернення до суду та представництво держави в суді здійснюються прокурорами Генеральної прокуратури України за дорученням Генерального прокурора. Позов пред`являється щодо: активів, набутих після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів", якщо різниця між їх вартістю і законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день набрання чинності зазначеним Законом, але не перевищує межу, встановлену статтею 368-5 Кримінального кодексу України; активів, набутих після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів", якщо різниця між їх вартістю і законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у сімсот п`ятдесят і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день набрання чинності зазначеним Законом, а кримінальне провадження за статтею 368-5 Кримінального кодексу України, предметом злочину в якому були ці активи, закрите на підставі пунктів 3, 4, 5, 8, 10 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України і відповідне рішення набуло статусу остаточного; доходів, отриманих від активів, зазначених в абзацах другому та третьому цієї частини. Для визначення вартості активів, зазначених у частині другій цієї статті, застосовується вартість їх набуття, а у разі їх набуття безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову, мінімальна ринкова вартість таких або аналогічних активів на дату набуття. Позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави може бути пред`явлено до особи, яка, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, набула у власність активи, зазначені у частині другій цієї статті, та/або до іншої фізичної чи юридичної особи, яка набула у власність такі активи за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або якщо особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними».

Відповідно до вимог п. п. 1,2 ч. 6 ст. 290 ЦПК України: «Для цілей цієї глави: термін "активи" означає грошові кошти (у тому числі готівкові кошти, кошти, що перебувають на рахунках/електронних гаманцях, у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах), інше майно, майнові права, нематеріальні активи, у тому числі криптовалюти, обсяг зменшення фінансових зобов`язань, а також роботи чи послуги, надані особі, уповноваженій на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування; під "набуттям активів" слід розуміти набуття активів особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у власність, а також набуття активів у власність іншою фізичною або юридичною особою, якщо доведено, що таке набуття було здійснено за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними».

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 292 ЦПК України: «У разі неможливості звернення стягнення на активи, визнані необґрунтованими, на відповідача покладається обов`язок сплатити вартість таких активів або стягнення звертається на інші активи відповідача, які відповідають вартості необґрунтованих активів».

Вимоги заяви щодо її розгляду без повідомлення відповідачів суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що у разі повідомлення відповідачів про дату та час розгляду заяви про забезпечення позову, вони, для збереження активів, можуть вжити заходів по їх відчуженню, що, в свою чергу, унеможливить застосування заходу забезпечення позову та значно ускладнить виконання судового рішення в частині стягнення вартості активів, які вже не перебувають у власності відповідачів. У зв`язку з чим, судом прийнято рішення про розгляд заяви про забезпечення позову Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення у дохід держави без повідомлення відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стосовно вирішення питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на інші активи відповідачів суд зазначає наступне.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд погоджується з твердженнями позивача в частині того, що ОСОБА_1 є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а актив (автомобіль «LAND ROVER RANGE ROVER VOGUE», VIN НОМЕР_1 , 2021 р.в.) був набутий після дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів», тобто після 28 листопада 2019 року.

З наданих матеріалів також видно, що 20 серпня 2025 року Вищим антикорупційним судом задоволено позов Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнано необґрунтованим активом автомобіль «Land Rover Range Rover Voque», номер кузова НОМЕР_1 , 2021 року випуску та стягнуто в дохід держави його вартість - 3 290 400,00 грн. Постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 27 листопада 2025 року рішення Вищого антикорупційного суду від 20 серпня 2025 року залишено без змін.

В той же час, зі змісту заяви про забезпечення позову видно, що позивач просить забезпечити позов прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про визнання необґрунтованим активом доходу у розмірі 909 600,00 грн, отриманого від визнаного судом необґрунтованим активом - автомобіля марки «LAND ROVER RANGE ROVER VOGUE», VIN НОМЕР_1 , 2021 р.в. (проданого 14.09.2024 року пані ОСОБА_4 за 4 200 000,00 грн). Тобто, на думку прокурора, дохід в сумі 909 600,00 грн, яка складає різницю між отриманими коштами після продажу авто та витраченими перед цим коштами на його придбання, є необґрунтованим активом, який підлягає стягненню та має бути забезпечений, шляхом накладення арешту на інші активи відповідачів, які відповідають їх вартості.

Зі змісту зазначених вище норм видно, що у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави ціна позову, про забезпечення якої просить заявник, є сумою, яка стягується, та є різницею між вартістю активів і законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, вимогами ч. 2 ст. 290 ЦПК України встановлено, що позов може бути пред`явлено щодо активів, якщо різниця між їх вартістю і законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у сімсот п`ятдесят і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, але не перевищує трьох тисяч прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто межу, встановлену ст. 368-5 КК України.

Оскільки в ч. 2 ст. 290 ЦПК України зазначено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлюється на день набрання чинності Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів», 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2007 грн (станом на день набрання чинності Закону - 28 листопада 2019 року). Тобто, позов про цивільну конфіскацію подається, якщо різниця між вартістю активів посадовця та його законними доходами дорівнює або перевищує 1 505 250 грн.

Позивач у своїй заяві зазначає ціну позову у сумі 909 600,00 грн, яка є нижчою за встановлений законом поріг, що позбавляє його права для звернення з позовом про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Враховуючи, що ціна позову не досягає законодавчо встановленого мінімуму, вимоги позивача перебувають поза межами правового поля цивільної конфіскації, що в свою чергу унеможливлює задоволення заяви про забезпечення позову через відсутність правового зв`язку між заходами забезпечення та законними інтересами позивача.

Суд враховує також і те, що прокурором не зазначена як дійсна ринкова вартість майна, на яке він просить накласти арешт, та не надано доказів на її підтвердження, так і не надано доказів на підтвердження належності цього майна на праві власності ОСОБА_2 , станом на час звернення із заявою про забезпечення позову до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до висновку постанови Верховного Суду у справі № 760/34352/21 від 23.12.2022 року, суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, при розгляді справ суд застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Стосовно втручання у права та інтереси відповідачів суд зазначає наступне. Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»), тобто має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Отже, накладення арешту має на меті тимчасово обмежити особу розпоряджатися належним їй на праві власності майном до вирішення судом спору по суті. В той же час, визначена прокурором ціна позову і надані ним матеріали на обґрунтування заяви про забезпечення позову дають суду підстави для висновку про те, що у даному випадку відсутні визначені ч. 2 ст. 290 ЦПК України підстави для пред`явлення ним позову про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, оскільки визначена ним різниця між їх вартістю і законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є нижчою за встановлений законом поріг для звернення з позовом про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Суд, з огляду на наведене і керуючись вимогами ст. ст. 149-153, 260, 261, 268, 290-292, 353-354 ЦПК України, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову прокурора САП про забезпечення позову.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІV].

Висновки суду [4-1].

Суд постановив.

1. У задоволенні заяви прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Іванющенка Олександра Анатолійовича про забезпечення позову про визнання необґрунтованими активів - відмовити.

2. Відкласти складання повної ухвали на строк не більш як на п`ять днів з дня проголошення скороченої (вступної та резолютивної частин) цієї ухвали.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [4-2].

Повний текст ухвали складений та підписаний 10 лютого 2026 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка О.В. на лікарняному.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили негайно після її підписання. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

головуючий суддя Олег ТКАЧЕНКО

судді Ярослав ШКОДІН

Олена ЧЕРНОВА