Справа № 357/1526/26
Провадження № 2/357/3271/26
У Х В А Л А

іменем України

"27" лютого 2026 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. , розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С ТА Н О В И В:

У січні 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просили стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 07.09.2023-100001461 від 07.09.2023 у розмірі 14 908,91 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа позовного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2026 головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду.

В порядку підготовки справи до розгляду, судом здійснений запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, щодо встановлення місця реєстрації відповідача по справі.

З довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області про зареєстроване місце проживання (перебування), відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації 11.11.2024, як померлий.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися до суду або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництво.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

З коментарів до ст. 55 ЦІІК України вбачається, що процесуальне правонаступництво виключається, якщо неприпустимо матеріальне правонаступництво. Зокрема, воно неприпустимо, коли вимога нерозривно пов`язана з особою кредитора або боржника (стягнення аліментів, поновлення на роботі, виселення з квартири у зв`язку з неможливістю спільного проживання та ін.).

Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Це пов`язано з тим, що вступ в процес правонаступника позивача залежить від його волевиявлення, а вступ до процесу правонаступника відповідача залежить від волі позивача.

В даному випадку волі позивача про заміну відповідача правонаступником не вбачається, а з`ясувати це питання можливо лише після відкриття провадження у справі, що є на даний час неможливим, у зв`язку з відсутністю відповідача, зазначеного у позові, та відсутності можливості сповіщення відповідача про час, дату та місце розгляду справи.

Згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо процесуальних дій суду для розгляду справи, якщо на стадії судового розгляду було встановлено, що відповідач помер ще до подання позову до суду вбачається, що під час вирішення питання щодо належних процесуальних дій суду в разі встановлення факту смерті відповідача, що настала до моменту подання позову, слід виходити з визначення цивільної процесуальної правоздатності, як передумови виникнення процесуальних відносин між сторонами.

Так, відповідно до Цивільного процесуального кодексу України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи; здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. При цьому цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті (ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України).

Результати аналізу зазначених правових норм дають підстави для висновку про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилася.

При цьому вирішення питання щодо належних процесуальних дій суду у наведеному випадку залежить від стадії судового провадження, на якій судом було встановлено факт пред`явлення позову до померлої особи.

Зокрема, якщо на стадії відкриття провадження у справі суд встановить, що фізична особа відповідач знятий з обліку у відповідному органі реєстрації місця перебування та місця проживання особи у зв`язку із смертю, у відкритті провадження має бути відмовлено.

Виходячи з вищевикладених обставин, суду слід відмовити у відкритті провадження, оскільки відповідач ОСОБА_1 помер до відкриття провадження по справі.

Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується Платіжною інструкцією № НА00006653 від 28 січня 2026 року.

Зазначена сума судового збору була сплачена враховуючи те, що позовна заява позивачем була подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», то у відповідності до ЗУ «Про судовий збір», застосовується понижуючий коефіцієнт 0,8, що узгоджується з правовою позицією, висловлену Верховним Судом в ухвалах від 14.12.2021 у справі № 9901/454/21, від 31.01.2022 у справі № 316/356/20, від 03.02.2022 у справі № 300/1617/21, від 14.02.2022 у справі № 560/4216/21, від 15.02.2022 у справі № 560/8629/21.

Такої правової позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду у справі № 916/228/22 (п. 8.23).

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається особі, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що слід повернути судовий збір позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр».

Керуючись ст.ст. 186, 259-261, 352-354 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133А, ) із спеціального фонду Державного бюджету України сплачений ними на підставі Платіжної інструкції № 00006653 від 28 січня 2026 року судовий збір розмірі 2 662,40 гривень.

Роз`яснити позивачу, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» позовну заяву разом з доданими до неї документами.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційної інстанції безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутніми в судовому засіданні при оголошенні ухвали, мають право на її оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Повний текст ухвали виготовлено 27 лютого 2026 року.

Суддя О. І. Орєхов