Дата документу 02.03.2026
Провадження № 2/334/101/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Іванової А.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми,

установив

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 18 826,65 гривень, з яких: заборгованість по кредиту 10 651,99 грн., заборгованість по процентах 8 174,66 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх вказує на те, що 26.02.2019 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної кратки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по кредитному договору у нього виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, вказавши на те, що в нього існували тривалі правовідносини із АТ «Акцент Банк», проте боргу саме за цим картковим рахунком він не визнає, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів отримання відповідачем грошових коштів (видаткових накладних, записів з камер спостереження на банкоматах, його фотографії із отриманою карткою тощо). Водночас, вказує на те, що він належним чином виконував усі свої зобов`язання перед банком, проте не має можливості надати відповідні докази, оскільки вони залишились в тимчасово окупованому місті Бердянськ.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою суду від 25.11.2024 року відкрито спрощене провадження у справі, розгляд справи призначений на 12.02.2025 року. В подальшому судове засідання неодноразово відкладалось за клопотаннями відповідача та його представника.

Ухвалою суду від 18.06.2025 року витребувано у позивача оригінали документів на підтвердження заборгованості за кредитним договором від 26.02.2019.

Ухвалою суду від 14.08.2025 року у справі призначена судова почеркознавча експертиза.

02.02.2026 року суд отримав висновок експерта від 28.01.2026 року №19/108-25/27260-ПЧ.

Ухвалою суду від 03.02.2026 року провадження у справі поновлено, судове засідання призначене на 26.02.2026 року.

У судовому засіданні, яке відбулось 26.02.2026 року суд ухвалив перейти до стадії таємниці ухвалення рішення, у зв`язку із чим оголосив перерву до 02.03.2026 року.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.

26.02.2019 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної кратки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

До кредитного договору позивач додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача по кредитному договору становить 18 826,65 гривень, з яких: заборгованість по кредиту 10 651,99 грн., заборгованість по процентах 8 174,66 грн.

Відповідно до висновку експерта від 28.01.2026 року №19/108-25/27260-ПЧ підпис, який міститься в графі «подпись» в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил банківських послуг в А-Банку від 26.02.2019 року виконаний ймовірно не ОСОБА_1 , а іншою особою. Відповісти на запитання в категоричній формі не виявилось можливим через відносно просту будову досліджуваного підпису та малу кількість наданого порівняльного матеріалу.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У наданих суду документах відсутнє посилання на погодження сторонами істотних умов договору в частині відсотків за користування кредиту, порядку їх нарахування, погашення тощо.

Умови та Правила, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Також суд зауважує, що позивачем здійснено нарахування відсотків за користування кредитом не за процентною ставкою у 46,8%, як зазначено у позові, а за різними ставками, зокрема 81,59%, 88,8%, 93,5%, при цьому документального підтвердження погодження відповідних процентних ставок надані суду докази не містять.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд доходить до висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Щодо висновку експерта від 28.01.2026 року №19/108-25/27260-ПЧ, то суд зазначає, що висновок експерта є одним із джерел доказування і має оцінюватись у сукупності із іншими доказами у справі, а тому враховуючи відсутність категоричної відповіді на поставлене питання та наявність інших доказів, суд дійшов висновку про те, що відповідач все ж таки отримував грошові кошти від позивача.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

позов акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (юридична адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, код ЄДР 14360080) заборгованість за кредитним договором від 26.02.2019 року у сумі 10 651 (десять тисяч шістсот п`ятдесят одна) гривня 99 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (юридична адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ) судовий збір у розмірі 1 713 (одна тисяча сімсот тринадцять) гривень 22 копійки.

В задоволені решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін