Справа № 405/4546/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 Подільський районний суд м. Кропивницького в складі:

головуючого судді - Волоткевича А.В.,

секретар судового засідання Бобко В.В.,

розглянувши в м. Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить стягнути заборгованість за кредитними договорами № 5172570 від 25.08.2021, № 101982490 від 12.09.2021, № 75289875 від 20.06.2021 у розмірі 77033,60 грн з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позову зазначив, що у зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитних договорів в частині повернення кредитних коштів з відповідача підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою судді від 19.09.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи без виклику сторін.

12.12.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

16.12.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заява про застосування строку позовної давності.

18.12.2025 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 19.12.2025 здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядк,у спрощеного провадження з викликом сторін.

Сторони участі в судовому засіданні не брали, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до умов договору № 5172570 від 25.08.2021 (далі Договір 1) ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 4 000,00 грн, на умовах, визначених в Договорі з додатками (а.с. 25-28).

Видача кредиту позивачем відповідачу підтверджується квитанцією (а.с. 41).

Відповідно до умов договору № 101982490 від 12.09.2021 (далі Договір 2) ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредит в розмірі 4 900,00 грн, на умовах, визначених в Договорі з додатками (а.с. 29-32).

Видача кредиту позивачем відповідачу підтверджується квитанцією (а.с. 43).

Відповідно до умов договору позики № 75289875 від 20.06.2021 (далі Договір 3) ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачу кредит в розмірі 11 038,00 грн, на умовах, визначених в Договорі з додатками (а.с. 33-35).

Видача кредиту позивачем відповідачу підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» №КД-000012886/ТНПП від 24.02.2025 (а.с. 45).

Відповідач не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за Договорами в сумі 77 033,60 грн, з яких:

- загальний розмір заборгованості за Договором №5172570 від 25.08.2021, становить 19 143,20 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 3 600,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15 543,20 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 51).

- загальний розмір заборгованості за Договором №101982490 від 12.09.2021, становить 23 479,70 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 4900,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 18 579,70 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 52).

- загальний розмір заборгованості за Договором №75289875 від 20.06.2021, становить 34 410,70 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 11 038,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 23 170,70 грн; інфляційні збитки 176,60 грн, нараховані 3% річних 25,40 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 53).

29.12.2021 було укладено договір №29/12-2021-45 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №5172570 (а.с. 60-63).

28.12.2021 було укладено договір №28/12-2021-72 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101982490 (а.с. 57-59).

27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75289875 (а.с. 54-56).

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договорами 1, 2, 3 (а.с. 66-72).

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за Договорами 1, 2, 3 (а.с. 15-17).

Розглядаючи спір по суті суд враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець)передає у власність другій стороні (позичальникові)грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно з ч. 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення основного боргу, 3 % річних та інфляційних втрат.

Щодо стягнення відсотків за користування кредитами, суд погоджується з позицією відповідача, викладеною у відзиві на позов, стосовно неправильного нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами враховуючи таке.

З умов Договору 1 вбачається, що позичальнику надано кредит у розмірі 4000,00 грн (п.1.2) строком на 30 днів (п.1.3.) з датою повернення 24.09.2021 року (п. 1.4.). Умовами договору передбачено два випадки збільшення строку кредитування: за ініціативою позичальника на пільгових умовах на періоди 3, 7 та 15 днів (п.2.3.1.1.) та на базових умовах на період до 60 днів у разі продовження користування позичальником кредитними коштами після завершення строку кредитування (п.2.3.1.2.). При цьому, якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6 договору, тобто 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Оскільки ОСОБА_2 отримані кредитні кошти не були повернуті 24.09.2021 року, то відповідно до вказаних умов договору відбулась пролонгація строку кредитування ще на 60 днів. Таким чином, розмір відсотків за користування кредитом протягом встановленого умовами кредитного договору строку розраховуються у період із 25.08.2021 року по 24.09.2021 року у розмірі 0.88% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (передбачено п.1.5.2 договору), що складає: 3600.00 х 0.88% х 30 днів = 950.04 грн, та у період із 25.09.2021 року по 26.09.2021 року за ставкою 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що складає: 3600,00 х 5% х 60 днів = 10800,00 грн, тобто загалом 11750,04 грн. (950,04 + 10800). Таким чином розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за договором №5172570 від 25.08.2021 з врахуванням умов щодо розміру денного відсотку за користування коштами складає 11750 грн.

З умов Договору 2 вбачається, що позичальнику надано кредит у розмірі 4900,00 грн (п.1.2) строком на 30 днів (п.1.3.) з датою повернення 12.10.2021 року (п. 1.4.). Разом з тим, умовами договору передбачено два випадки збільшення строку кредитування: за ініціативою позичальника на пільгових умовах на періоди 3, 7 та 15 днів (п.2.3.1.1.) та на базових умовах на період до 60 днів у разі продовження користування позичальником кредитними коштами після завершення строку кредитування (п.2.3.1.2.). При цьому, якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6 договору, тобто 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Оскільки ОСОБА_2 отримані кредитні кошти не були повернуті 12.10.2021 року, то відповідно до вказаних умов договору відбулась пролонгація строку кредитування ще на 60 днів. Таким чином, розмір відсотків за користування кредитом протягом встановленого умовами кредитного договору строку мають розраховуватися у період із 12.09.2021 року по 12.10.2021 року у розмірі 0.01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (передбачено п.1.5.2 договору), що складає: 4900.00 х 0.01% х 30 днів = 14.70 грн, та у період із 13.10.2021 року по 13.12.2021 року за ставкою 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що складає: 4900,00 х 5% х 60 днів = 14700,00 грн, тобто загалом 14714,70 грн. (14,70 + 14700). Таким чином розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за договором №101982490 від 12.09.2021 р з врахуванням умов щодо розміру денного відсотку за користування коштами складає 14 714,70 грн.

Відповідно до умов Договору 3, його строк становить 30 днів (з 20.06.2021 по 20.07.2021) та чітко визначено базову процентну ставку, що нараховується за користування кредитом, зокрема, 1,99% за день користування кредитом. Умовами Договору 3 не передбачено право кредитора на автопролонгацію договору. Відповідно нарахування відсотків має здійснюватися кредитором виключно в межах 30-ти денного строку, на який укладено договір із застосуванням визначеної у ньому процентної ставки, тобто, 1,99% за день користування кредитом. Саме тому, нарахування відсотків має здійснюватися таким чином: - тіло кредиту 11038,00 гривень Х відсотки 1,99% Х - кількість днів в періоді 30 = 6589,68 гривень (11038,00 (тіло кредиту)*1,99%(відсотки)*30 (строк кредитування). Таким чином розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за Договором 3 з врахуванням умов щодо розміру денного відсотку за користування складає 6589,68 грн.

На підставі викладеного суд вважає можливим задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за Кредитним договором №5172570 від 25.08.2021 в розмірі: - 3 600,00 грн заборгованості по тілу кредиту, - 11 750,00 грн заборгованості за нарахованими процентами; за Кредитним договором №101982490 від 12.09.2021 в розмірі: - 4 900,00 грн заборгованості по тілу кредиту, - 14 714,70 грн заборгованості за нарахованими процентами; за Кредитним договором №75289875 від 20.06.2021 в розмірі: - 11 038,00 грн заборгованості по тілу кредиту, - 6 589,68 грн заборгованості за нарахованими процентами, - 176,60 грн інфляційних збитків, 25,40 грн нарахованих 3% річних.

Щодо застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності, суд зазначає, що перебіг таких строків було зупинено у зв`язку з введенням карантину, а в подальшому воєнного стану, відповідно до п. 12, 19 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України, а саме: з 12.03.2020 по 01.07.2023 перебіг строків позовної давності продовжено, а з 24.02.2022 року та по 04.09.2025 року перебіг строків позовної давності зупинено. Отже, строки позовної давності не були пропущені позивачем, а, підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Щодо витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн суд враховує таке.

Відповідно до положень ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до умов ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем до суду подане клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката до 1 000,00 грн із зазначенням обґрунтування на спростування співмірності витрат позивача на правничу допомогу .

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 4-5 та 9 ст. 142 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі N 910/15944/17).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, N 33210/07 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, N 37246/04).

У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі N 211/3113/16-ц (провадження N 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі N 760/11145/18 (провадження N 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд у справі N 922/3812/19 висловив позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

В постанові № 908/2702/21 від 12.01.2023 Верховний Суд також зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору не повинен бути не пропорційним до предмета спору. Суд із врахуванням конкретних обставин, зокрема і ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Зважаючи на викладені правові висновки Верховного Суду, суд вправі самостійно з власної ініціативи, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Дослідивши зміст наданої адвокатом професійної правничої допомоги, оцінивши поведінку/дії/бездіяльність обох сторін, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду справи, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, віднесення даної справи до категорії справ незначної складності, заперечення відповідача щодо розміру витрат позивача на правову допомогу, приходжу до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу в сумі 25 000,00 грн не є пропорційними до предмета спору, з урахуванням значення справи для сторін.

Крім того, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, враховуючи кількість справ з аналогічним предметом спору, в яких ТОВ «Коллект Центр» є позивачем, суд вважає, що для підготовки даного позову немає необхідності у значній кількості часу, дослідження великого об`єму нормативно-правових актів, збору та аналізу значної кількості документів, а також значного дослідження практики вирішення судами справ даної категорії.

Суд також враховує, що адвокат не брав участь в судових засіданнях.

Враховуючи обставини та результат розгляду даної справи, а також зважаючи на опис правової допомоги, яка надана позивачу за Договором, заперечення відповідача, суд вважає пропорційним розміром витрат на оплату професійної правничої допомоги до предмета спору та складності справи - 2 000,00 грн.

Решта витрат на професійну правничу допомогу покладається на позивача.

Керуючись статтями 19, 76, 81,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Кредитним договором №5172570 від 25.08.2021 в розмірі: - 3 600,00 грн заборгованості по тілу кредиту, - 11 750,00 грн заборгованості за нарахованими процентами; за Кредитним договором №101982490 від 12.09.2021 в розмірі: - 4 900,00 грн заборгованості по тілу кредиту, - 14 714,70 грн заборгованості за нарахованими процентами; за Кредитним договором №75289875 від 20.06.2021 в розмірі: - 11 038,00 грн заборгованості по тілу кредиту, - 6 589,68 грн заборгованості за нарахованими процентами, - 176,60 грн інфляційних збитків, 25,40 грн нарахованих 3% річних; 1 660,17 грн судового збору та 2 000,00 грн витрат на правову допомогу.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», ІКЮО 44276926, адреса: вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, 01133;

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 02.03.2026.

Суддя Подільського районного

суду міста Кропивницького А. В. Волоткевич