КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року

справа № 753/22006/24

провадження № 22-ц/824/1152/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Яхно П.А.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Яндульського Дениса Володимировича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року, постановлене під головуванням судді Шаповалової К.В. за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про стягнення суми грошового переказу,-

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ КБ "Приватбанк" про стягнення суми грошового переказу.

В обґрунтування позовної заяви позивачі зазначили, що після початку збройної агресії російської федерації у м. Донецьку вони змінили місце проживання: ОСОБА_1 змінила місце проживання з міста Донецька на місто Київ, а ОСОБА_2 виїхала до Грузії. У зв`язку із скрутним фінансовим становищем, ОСОБА_2 отримала в борг від ОСОБА_1 грошові кошти, які зобов`язалась повернути за першою усною вимогою. У зв`язку із тривалими дружніми відносинами між позивачками, а також стресовою ситуацією, спричиненою бойовими діями у місті Донецьку, договір позики між ними не укладався. З початку повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України, змінилося фінансове становище ОСОБА_1 , у зв`язку із чим вона у телефонному режимі попросила ОСОБА_2 повернути їй борг на банківський рахунок, для чого надала відповідні реквізити.

ОСОБА_2 на підставі свого паспорту громадянина України для виїзду за кордон відкрила відповідні рахунки у TBC BANK (Грузія). 11 серпня 2023 року ОСОБА_2 зі свого рахунку здійснила переказ грошових коштів у розмірі 10 000,00 дол. США на рахунок, відкритий у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_3 . Але ОСОБА_1 отримала повідомлення від банку, що вхідний SWIFT-переказ 9970 дол. США від 11 серпня 2023 року не зараховано.

З метою з`ясування підстав не зарахування переказу, ОСОБА_1 неодноразово зверталась до банку, а також надіслала письмовий запит.

Листом від 25 жовтня 2023 року №20.1.0.0.0/7-231025/738 АТ КБ «ПриватБанк» повідомив ОСОБА_1 про те, що постановою Правління Національного банку №21 від 24 лютого 2022 року внесено зміни до постанови Правління Національного банку №18 від 24 лютого 2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», зокрема, постанову доповнено пунктом 17, а саме уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: 1) з використанням російських рублів та білоруських рублів; 2) учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в російській федерації або в республіці білорусь; 3) для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в російській федерації або республіці білорусь. Кошти переказу заблоковані та залишаються на спеціальних рахунках НБУ до відповідних змін чи скасування постанови №18 від 24 лютого 2022 року та до кінця воєнного положення в Україні.

На підставі вищезазначеного, відповідач відмовив ОСОБА_1 у зарахуванні SWIFT- переказу від 11 серпня 2023 року №0811CI3247858 у сумі 9970 USD.

ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_2 про блокування даного переказу АТ КБ «Приватбанк» на підставі постанови Національного банку України від 24 лютого 2022 року №18, вказуючи про наявність відношення відправника до російської федерації. За повідомленням банку, відправник має надати підтвердження, що не має відношення до росії.

ОСОБА_2 звернулась до свого банку - TBC BANK (Грузія) за поясненнями, у результаті чого отримала довідку, що банком помилково зазначено ОСОБА_2, RU, НОМЕР_1 , в той час як вірними даними є ОСОБА_2, UA , НОМЕР_1 , у зв`язку із чим під час здійснення переказів від ОСОБА_2 автоматично підв`язується адреса на території російської федерації, яка до ОСОБА_2 не має жодного відношення. Цього ж дня банком здійснено виправлення у даних ОСОБА_2 у TBC BANK (Грузія). Отримавши відповідну довідку, ОСОБА_2 через свого представника звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з проханням розблокувати грошовий переказ, надісланий ОСОБА_1 з наданням документального підтвердження допущеної TBC BANK (Грузія) помилки у даних відправника.

Листом від 05 червня 2024 року №20.1.0.0.0/7- 240528/64094 АТ КБ «ПриватБанк» повідомив ОСОБА_2 , що для розгляду можливості зарахування, отримувачу потрібно надати: «документальне підтвердження відношення відправника до - ОСОБА_6 RU/ROSTOV в строчці відправника», що є завідомо неправомірним, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» вже було надано довідку TBC BANK (Грузія) від 14 лютого 2024 року №1/100-01, що банком помилково зазначено ОСОБА_2, RU, НОМЕР_1 , в той час як вірними даними є ОСОБА_2, UA , НОМЕР_1 .

21 травня 2024 року TBC BANK (Грузія) повідомив ОСОБА_2 про направлення на адресу АТ КБ «ПриватБанк» за допомогою системи SWIFT інформаційного SWIFT повідомлення до SWIFT повідомлення від 11 серпня 2023 року, яким уточнено дані відправника переказу: про місце реєстрації відправниці переказу - Ukraine, Donetsk, Partsiezdas street, building 89 A.

Таким чином, безпосередньо TBC BANK (Грузія) повідомив АТ КБ «ПриватБанк» про те, що ОСОБА_2 не має жодного відношення до ОСОБА_6 RU/ROSTOV, цю інформацію зазначено грузинським банком помилково. ОСОБА_2 є громадянкою України, що підтверджено її закордонним паспортом, за яким і відкривались рахунки у грузинському банку. SWIFT переказ від 11 серпня 2023 року N0811CI3247858, з урахуванням додаткового інформаційного SWIFT повідомлення, відправленого TBC BANK (Грузія) безпосередньо АТ КБ «ПриватБанк» не підпадає під обмеження, встановлені постановою Правління Національного банку України №18 від 24.02.2022 року зі змінами, оскільки здійснений у доларах США громадянкою України ОСОБА_2 з Грузії, яка є країною її місцезнаходження та проживання. Незважаючи на всі вжиті позивачами заходи, а також підтвердження допущеної помилки з боку безпосередньо TBC BANK (Грузія), АТ КБ «ПриватБанк» листом від 30.07.2024 №20.1.0.0.0/7-240723/60270 відмовив у зарахуванні переказу від 11 серпня 2023 року на суму 9970 дол. США на рахунок ОСОБА_1 . Враховуючи вказане, позивачі звернулися до суду із вимогою про стягнення із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суми грошового переказу у розмірі 9970 доларів США.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 суму грошового переказу від 11 серпня 2023 року у розмірі 9970 доларів США.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на користь держави судовий збір у розмірі 4130,57 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду представник Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» - Яндульський Денис Володимирович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову в відмову в задоволенні позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що пред`являючи позов до банку про стягнення даної суми, позивачі обрали неналежний спосіб захисту при відсутності порушеного права, так як кошти не переходили у власність банку та зазначені кошти залишаються власністю ОСОБА_2 .

Повідомлення, отримані від TBC BANK (Грузія), на які йдеться посилання в оскаржуваному рішенні, не вносили зміни до існуючого SWIFT-переказу від 11.08.2023 р.. та не змінювали призначення платежу. SWIFT-переказ залишився незмінним.

Враховуючи те, що вказані кошти не переходили у власність АТ КБ «ПриватБанк», відповідно відсутні і правові підстави для стягнення даних коштів з АТ КБ «ПриватБанк» та відсутнє порушене право Позивачів з боку Банку.

Кошти в сумі 9970 доларів США знаходяться на транзитному рахунку, на який банк зарахував суми заблоковані у відповідності з Постановою НБУ №18 від 24.02.2022року до кінця воєнного положення в Україні. Статус цих коштів нез`ясованi суми. Власником коштів залишається платник ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що його кошти були заблоковані незаконно, він мав звернутись з позовом щодо оскарження дій банку та зобов`язання перерахувати кошти.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 зазначає, що доводи апелянта є незаконними, формальними та такими, що не відповідають наданим доказам, в той час як суд першої інстанції гранично повно, об`єктивно та всебічно з`ясував всі обставини справи, врахував всі надані докази та постановив рішення, яке відповідає нормам матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що платник ОСОБА_2 чи отримувач ОСОБА_1 є громадянками російської федерації чи мають зареєстроване місце проживання на території цієї країни, матеріали справи не містять та представником відповідача суду надано не було, такі докази не були надані відповідачу після блокування ним коштів, надісланих ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 , зважаючи на те, що у своєму листі відповідач просив надати йому саме підтвердження відношення ОСОБА_2 як відправника до ОСОБА_6 RU/ROSTOV, враховуючи надіслані повідомлення та надані TBC BANK (Грузія) довідки, суд дійшов висновку, що грошовий переказ ОСОБА_2 без належних та достатніх підстав надалі залишається заблокований на транзитному рахунку відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що після початку збройної агресії російської федерації у м. Донецьку, Позивачки змушені були змінювати місце проживання. При цьому, ОСОБА_1 змінила місце проживання з міста Донецька на місто Київ, а ОСОБА_2 мала змогу виїхати до Грузії.

ОСОБА_2 , перебуваючи у Грузії, відкрила відповідні рахунки у TBC BANK (Грузія), що підтверджується довідкою банку від 20.01.2024 №234106.

11 серпня 2023 року ОСОБА_2 зі свого рахунку НОМЕР_3 /USD здійснила переказ грошових коштів у розмірі 10 000,00 дол. США на рахунок НОМЕР_4 у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_1 отримала повідомлення від банку, що вхідний SWIFT-переказ 9970 дол. США від 11 серпня 2023 року не зараховано. Потрібно надати інформацію/документи.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась в усному режимі для з`ясування причин відмови у зарахуванні коштів від ОСОБА_2 , крім того направила письмовий запит у 2023 році.

Крім того, 22 травня 2024 року адвокат Чернявська О.Д. в інтересах позивача ОСОБА_2 надіслала до відповідача адвокатський запит, в якому серед іншого просила повідомити підстави блокування грошового переказу від ОСОБА_2 у розмірі 10000 доларів США на рахунок ОСОБА_1 .

Листом від 5 червня 2024 року №20.1.0.0.0/7-240528/64094 АТ КБ «ПриватБанк» повідомив адвокату про те, що постановою Правління Національного банку № 21 від 24.02.2022 року внесено зміни до постанови Правління Національного банку № 18 від 24.02.2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», зокрема, постанову доповнено пунктом 17, а саме Уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: 1) з використанням російських рублів та білоруських рублів; 2) учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в російській федерації або в республіці білорусь; 3) для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в росіській федерації або республіці білорусь. Кошти переказу заблоковані та залишаються на спеціальних рахунках НБУ до відповідних змін чи скасування постанови №18 від 24.02.2022 та до кінця воєнного положення в Україні. На підставі вищезазначеного, клієнту відмовлено у зарахуванні SWIFT- переказу від 11 серпня 2023 року № 0811CI3247858 у сумі 9970 USD. Для розгляду можливості зарахування, отримувачу потрібно подати документальне підтвердження відношення відправника до ОСОБА_6 RU/ROSTOV в строчці відправника.

TBC BANK (Грузія) видало довідку від 20 січня 2024 року про те, що ОСОБА_2 паспорт НОМЕР_5 є клієнтом АТ ТБС Банк і станом на 20 січня 2024 року мала відкриті рахунки у банку (а.с. 32-33).

Також 14 лютого 2024 року TBC BANK (Грузія) видано довідку, відповідно до якої 11 серпня 2023 року з рахунку ОСОБА_2 НОМЕР_3/USD було здійснено транзакцію на ім`я Анни Голубєвої, банк отримувача АТ КБ «Приватбанк UA» у розмірі 10000 доларів США. Вказана транзакція була здійснена за українським паспортом, а в графі «платник» на платіжному дорученні надрукованому банком вказано «ОСОБА_2 RU, НОМЕР_1 » хоча мало бути зазначено «ОСОБА_2 UA , НОМЕР_1 » (а.с. 35).

27 червня 2024 року адвокат Чернявська О.Д. в інтересах позивача ОСОБА_2 надіслала до відповідача адвокатський запит щодо повідомлення про зняття обмеження (розблокування грошових коштів) для розпорядження отримувачем, враховуючи довідки TBC BANK (Грузія) від 20 січня 2024 року № 234106 та від 14 лютого 2024 року № 1/100-01, які були надіслані на адресу банку у травні 2024 року.

Відповіді на вказаний адвокатський запит представником позивача від банку отримано не було.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики ЄСПЛ поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у національному законодавстві. Так само, як і матеріальні речі, деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можна розглядати як «право власності» і, таким чином, як «майно» для цілей цього положення. Поняття «майно» не обмежується «існуючим майном» і може також охоплювати активи, у тому числі вимоги, щодо яких заявник може стверджувати про наявність у нього принаймні «законних сподівань» стосовно отримання можливості ефективного користування правом власності. «Сподівання» є «законним», якщо воно ґрунтується або на положенні законодавства, або на нормативно-правовому акті, який стосується відповідного майнового інтересу. У кожній справі питання, яке необхідно розглядати, полягає у тому, чи надали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на отримання майнового права, захищеного статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Щоб бути сумісним зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, захід має відповідати трьом умовам: бути законним, переслідувати законну мету та забезпечувати справедливий баланс між загальними суспільними інтересами та основоположними правами особи.

Відповідно до статті 1089 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за платіжним дорученням банк зобов`язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщенні на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Ці положення застосовуються також до відносин, пов`язаних із перерахуванням грошових коштів через банк особою, яка не має рахунка у цьому банку, якщо інше не встановлено законом, банківськими правилами або не впливає із суті відносин.

Частинами першою, другої статті 1091 ЦК України встановлено, що банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Відповідно до статті 1092 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення клієнта банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

У разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення у зв`язку з порушенням правил розрахункових операцій виконуючим банком відповідальність може бути покладена судом на цей банк.

Постановою Національного Банку України № 18 від 24 лютого 2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», зі змінами, внесеними Постановою НБУ № 21 від 24 лютого 2022 року, а саме п. 17 передбачено, що уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: 1) з використанням російських рублів та білоруських рублів; 2) учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь; 3) для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь.

У справі, що переглядається, 11 серпня 2023 року ОСОБА_2 зі свого рахунку НОМЕР_3 /USD здійснила переказ грошових коштів у розмірі 10 000,00 дол. США на рахунок НОМЕР_4 у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_1 отримала повідомлення від банку, що вхідний SWIFT-переказ 9970 дол. США від 11 серпня 2023 року не зараховано.

Листом від 05-06-2024 р. №20.1.0.0.0/7- 240528/64094 АТ КБ «ПриватБанк» повідомив ОСОБА_2 , що для розгляду можливості зарахування, отримувачу потрібно надати: «документальне пiдтвердження вiдношення вiдправника до - ОСОБА_6 RU/ROSTOV в строчцi вiдправника».

Як зазначається апелянтом, вона не має жодного відношення до ОСОБА_6 RU/ROSTOV, на підтвердження чого до суду було надано:

- довідку TBC BANK (Грузія) від 14.02.2024 №1/100-01, що банком помилково зазначено ОСОБА_2, RU, НОМЕР_1 , в той час як вірними даними є ОСОБА_2, UA, НОМЕР_1 ;

- письмові підтвердження того факту, що вона, які відправник переказу є громадянкою України, що підтверджується її паспортом.

Також TBC BANK (Грузія) направив на адресу АТ КБ «ПриватБанк» за допомогою системи SWIFT інформаційного SWIFT повідомленням від 11 серпня 2023 року, яким уточнено дані відправника переказу: про місце реєстрації скаржниці, як відправниці переказу - АДРЕСА_2 .

Таким чином, як ОСОБА_2 , так і безпосередньо TBC BANK (Грузія) повідомив АТ КБ «ПриватБанк» про те, що ОСОБА_2 не має жодного відношення до ОСОБА_6 RU/ROSTOV, цю інформацію зазначено грузинським банком помилково.

Однак жоден із цих документів АТ КБ «ПриватБанк» ані враховано, ані спростовано, що підтверджує відсутність підстав для блокування коштів.

Мотивом, з яких апелянт стверджує про відсутність порушеного права позивачів, є те, що кошти не переходили у власність банку та зазначені кошти залишаються власністю ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Фактом блокування коштів на своєму внутрішньобанківському рахунку апелянт позбавив позивачів права користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, тобто порушив зазначені права, що однозначно підтверджує факт наявності порушеного права.

Таким чином, втручання у право позивачів перестало бути законним та втратило законну мету , оскільки відповідачу було надано всі можливі документальні докази відсутності обставин, що були підставою для блокування коштів. Одночасно з цим, воно і не було пропорційним за встановлених у цій справі обставин та не дотримано справедливий баланс між суспільним інтересом та правами позивача.

Призначення платежу наданої платіжної інструкції № від 11.08.2023 ідентифікує і сторону відправника, і сторону отримувача, а відтак відсутні підстави вважати, що такі суми є нез`ясованими.

Доводи банку про те, що рахунок, на якому знаходяться кошти позивача, не належить АТ КБ «ПриватБанк» спростовуються наданими доказами.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Яндульського Дениса Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складено 03 березня 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді