Справа № 553/722/26
Провадження № 2-о/553/40/2026
У Х В А Л А

Іменем України

03.03.2026м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Сіверськодонецька міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації Полтавської області Зацеркляна Яна Сергіївна про встановлення факту володіння майном на праві приватної власності,

в с т а н о в и в:

Від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надійшла заява з вимогою встановити факт, що їм на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 03.07.1997, виданого Відділом приватизації житла міськвиконкому Сєвєродонецької міської ради народних депутатів Луганської області, згідно розпорядження від 26.06.1997 №1115 належить квартира АДРЕСА_1 та має загальну площу 64,7 кв.м., з них житлову 38,1 кв.м.

Автоматизованою системою документообігу 27.02.2026 для розгляду зазначеної справи визначено суддю Подільського районного суду міста Полтави Подмаркову Ю.М.

При зверненні зі заявою до суду заявниками не обґрунтовано вибір підсудності.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Із відповіді № 2403782 від 02.03.2026, відповідь №2403728 від 02.03.2026, відповідь №2403760 від 02.03.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиного інформаційної системи соціальної сфери вбачається, що фактичне місце проживання заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно статті 1 ч. 1 абз.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (стаття 4 ч. 1, 2 Закону). Частиною 1 статті 5 Закону визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509, зі змінами, регулює як механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, так і облік даних про внутрішньо переміщених осіб, включених до Єдиної інформаційної бази, у тому числі, містить дані про фактичне місце проживання/перебування таких особи, які по суті являють собою реєстрацію фактичного місця проживання/перебування цих особи у зв`язку із тимчасовою окупацією частини території України, на якій була проведена реєстрація місця проживання/перебування осіб до їх переселення до інших регіонів країни.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад" прийнятий Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), згідно пункту 4 якого визначено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Отже, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи можна визнати документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача при визначені підсудності розгляду справ.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд має враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (постанова Верховного Суду від 29 липня 2019 у справі № 409/2636/17).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ураховуючи, що справа, яка надійшла до Подільського районного суду міста Полтави 27.02.2026, підсудна Київському районному суду міста Полтави, наявні підстави для передачі її за підсудністю.

Керуючись статтями 31, 32, 187, 258, 260, 316 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Сіверськодонецька міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації Полтавської області Зацеркляна Яна Сергіївна про встановлення факту володіння майном на праві приватної власності - передати за підсудністю до Київського районного суду міста Полтави (м. Полтава, пров. Хорольський, б. 6).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений 03.03.2026.

Суддя Ю.М. Подмаркова