Справа № 297/4262/25
УХВАЛА

10 лютого 2026 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Геревич Т.С., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про долучення додаткового письмового доказу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Комунального некомерційного підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» ЗОР про визнання госпіталізації незаконною, вилучення і виправлення відомостей у медичній документації та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Комунального некомерційного підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» ЗОР про визнання госпіталізації незаконною, вилучення і виправлення відомостей у медичній документації та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 23.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 09 квітня 2026 року.

07 лютого 2026 року позивач ОСОБА_1 подав клопотання про долучення додаткового письмового доказу.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що подане позивачем ОСОБА_1 клопотання про долучення додаткового письмового доказу є черговим повторним процесуальним зверненням, поданим без зазначення нових обставин або підстав, які б об`єктивно унеможливлювали подання відповідних доказів раніше.

Судом встановлено, що ухвалами Берегівського районного суду Закарпатської області від 29.01.2026 року, 02.02.2026 року, 03.02.2026 року та 06.02.2026 року подані позивачем документи неодноразово повертались без розгляду у зв`язку з недотриманням вимог цивільного процесуального законодавства.

Незважаючи на це, позивач повторно подає аналогічні за своїм змістом клопотання, що не спрямовані на захист порушеного права, а фактично створюють процесуальні перешкоди для своєчасного, ефективного та безперешкодного розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Статтею 144 ЦІІК України визначено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

З урахуванням викладеного та з метою запобігання подальшому зловживанню процесуальними правами, суд приходить до висновку про необхідність застосування до позивача заходу процесуального примусу у вигляді попередження.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 44, 143, 144, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Визнати повторне подання позивачем ОСОБА_1 клопотання про долучення додаткового письмового доказу до матеріалів справи зловживанням процесуальними правами.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про долучення додаткового письмового доказу залишити без розгляду.

Застосувати до позивача ОСОБА_1 захід процесуального примусу у вигляді попередження.

Роз`яснити позивачу, що у разі повторного вчинення дій, які суд визнає зловживанням процесуальними правами, до нього можуть бути застосовані більш суворі заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України, у тому числі штраф.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Лайош ГАЛ