Дата документу 04.03.2026
Справа № 501/2772/25
04 березня 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області в складі:
головуючої судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за
позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»
відповідача: ОСОБА_1
предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
Відповідно до укладеного договору №4003539 від 20.10.2021 між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн.
13.01.2022 між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №4003539 від 20.10.2021.
10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-03/2023/01, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №4003539 від 20.10.2021.
18.02.2025 між ТОВ «Коллекст Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №18-02/25, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №4003539 від 20.10.2021.
Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором №4003539 від 20.10.2021 у розмірі 6387,50 грн., яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1000,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5287,50 грн., заборгованість за комісіями 100,00 грн.
Відповідно до укладеного договору №77274378 від 12.10.2021 між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн.
22.02.2022 між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №22/02/2022, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №77274378 від 12.10.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Колект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №77274378 від 12.10.2021.
18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №18-02/25, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №77274378 від 12.10.2021.
Відповідно до укладеного договору №102293590 від 20.10.2021 між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн.
17.01.2022 між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №102293590 від 20.10.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №102293590 від 20.10.2021.
18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №18-02/25, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №102293590 від 20.10.2021.
Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором №102293590 від 20.10.2021 у розмірі 5901,50 грн., яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1000,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 4901,50 грн.
На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
У встановлений ухвалою строк відповідач не подав відзив на позов.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 24.06.2025 справа розподілена для розгляду судді Смирнову В.В. (а.с.162).
Ухвалою судді від 05.08.2025 відкрито провадження у справі (а.с.164-165).
У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, розпорядженням в.о.керівника апарату №195 від 10.02.2026 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 10.02.2026 справа повторно розподілена для подальшого розгляду судді Петрюченко М.І.
Ухвалою судді від 12.02.2026 справу прийнято до свого провадження.
Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач відзив або заперечення на позов до суду не надав та в судове засідання не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання на його адресу судової повістки про виклик до суду, проте конверт повернувся з відповідною відміткою: «Адресат відсутній за місцем проживання» (а.с.180-181), а тому на підставі ст.128-130 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідачі також викликався в суд через оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України» (а.с.183, 185). Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», відповідач був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, але у судове засідання так і не з`явився, тому, на підставі ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до укладеного договору №4003539 від 20.10.2021 між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн.
13.01.2022 між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №4003539 від 20.10.2021.
10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-03/2023/01, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №4003539 від 20.10.2021.
18.02.2025 між ТОВ «Коллекст Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №18-02/25, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №4003539 від 20.10.2021.
Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором №4003539 від 20.10.2021 у розмірі 6387,50 грн., яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1000,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5287,50 грн., заборгованість за комісіями 100,00 грн.
Відповідно до укладеного договору №77274378 від 12.10.2021 між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн.
22.02.2022 між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №22/02/2022, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №77274378 від 12.10.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Колект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №77274378 від 12.10.2021.
18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №18-02/25, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №77274378 від 12.10.2021.
Відповідно до укладеного договору №102293590 від 20.10.2021 між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн.
17.01.2022 між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №102293590 від 20.10.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №102293590 від 20.10.2021.
18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №18-02/25, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №102293590 від 20.10.2021.
Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором №102293590 від 20.10.2021 у розмірі 5901,50 грн., яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1000,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 4901,50 грн.
V. Оцінка Суду.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики.
Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується наданими позивачем доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1 глави 71ЦК України (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача було направлено Повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу.
Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової і вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до відповідача про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених стороною по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.
Зокрема, згідно платіжної інструкції від 19.06.2025 (а.с1) позивачем при подачі позову сплачено 2 422,40 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 13 000,00 грн.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають судові витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гривень.
Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, Суд
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним-процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Чорноморського міського
Суду Одеської області М.І.Петрюченко