КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи № 752/2487/25

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2527/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Просто мані» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 серпня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Кордюкової Ж.І., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Просто мані» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У січні 2025 року представник ТОВ «ФК «Просто мані» - адвокат Дейко Є.А. звернувся до суду з вказаною позовною заявою, у якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Просто мані» заборгованість за договором № 23-03-21-01-27/6871 від 23 березня 2021 року про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, у розмірі 87 062, 13 грн, та суму, понесених судових витрат та правничої допомоги (а.с. 1-6).

В обґрунтування позовних вимог представник вказав, що 23 березня2021 року ТОВ «ФК «Просто мані» та ОСОБА_1 уклали договір № 23-03-21-01-27/6871 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, пунктом 1 якого передбачено, що на умовах укладеного договору кредитодавець надав грошові кошти позичальникові у сумі 65 000, 00 грн, що на дату підписання цього договору, згідно з курсом Національного банку України складає 2 348, 26 доларів США, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернута кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 54 відсотків річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені цим договором.

З умов п. 1.2. договору вбачається, що позика надається з цільовим призначенням - для створення бізнесу, що не відноситься до споживчого кредитування.

Позика надається кредитодавцем шляхом перерахування суми коштів, визначеної в п. 1.1. даного Договору, на рахунок позичальника, зазначений у заявці на отримання кредиту. Датою передачі коштів у позику згідно з даним договором є дата списання відповідної грошової суми з банківського рахунку кредитодавця.

Відповідно до заяви на отримання позики від 23 березня 2021 року вх. № 230321- 02 відповідач погодив наступний порядок надання позики за рахунок падання грошових коштів позивачем, а саме позивачем було за завданням відповідача надано: грошові кошти у сумі 57 000, 00 грн перераховуються на поповнення карткового рахунку відкритого на ім`я відповідача; грошові кошти у сумі 4 000, 00 грн перераховується Кобаєвій А.А. приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу за оплату вчинення нотаріальних послуг; грошові кошти у сумі 4 000, 00 грн перераховується ФОП ОСОБА_2 за оплату за надання послуг згідно з актом прийому-передачі наданих послуг № 1 до договору про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання № ВО 23-03-21-01 від 23 березня 2021 року.

Таким чином відповідачу було надано позику у розмірі 65 000, 00 грн, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору. Взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики та сплаті встановлених платежів відповідач не виконав, а тому станом на дату подання позовної заяви має непогашену заборгованість по тілу кредиту у розмірі 40 772, 49 грн, заборгованості із сплати відсотків у розмірі 17 684, 94 грн.

Додатково сторонами було обумовлено у п. 1.10. договору, що у разі збільшення курсу НБУ продажу долара США, відсотки, сума позики, що підлягає сплаті позичальником на користь кредитодавця, збільшуються на суму девальвації.

Пунктом 1.11. договору 1 і 2 про внесення змін та доповнень до договору № 23-03-21-01-27/6871 встановлено, що сума процентів та сума позики, збільшені на суму девальвації, сплачуються одночасно з поверненням суми позики та/або процентами за користування позикою відповідно до умов договору та графіку платежів визначених додатком № 1-1 до даного договору. Кредитодавець має право надіслати позичальнику електронною поштою, sms-повідомленням або іншими контактними даними, вказаними у п. 9.5 даного договору повідомлення з остаточними сумами платежів та розрахунком. Сторони домовились, що при розрахунку суми девальвації береться до уваги курс продажу долара США, що встановлений Національним банком України.

Оскільки, взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики та сплати встановлених платежів відповідач не виконав, а тому станом на дату подання позовної заяви має непогашену заборгованість зі сплати суму девальвації на тіло кредиту у 19 951, 01 грн та заборгованості зі сплати суми девальвації на відсотки у розмірі 8 653, 69 грн.

Договором № 2 про внесення змін та доповнень до Договору № 23-03-21-01-27/6871 від 21 березня 2023 року сторони домовились внести зміни та доповнення до договору, а саме викласти п. 9.1 в новій редакції: «Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 20 березня 2024 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором».

Пунктом 5.8. Договору встановлено, що позивач у випадку порушення відповідачем порядку та строків сплати будь-якого з платежів має право вимагати повернення всієї суми позики. Відповідна вимога може бути направлена електронною поштою, по факсу, поштою за контактними даними, вказаними у п. 9.5. Договору, або передана особисто іншій належним чином уповноваженій особі позичальника. При цьому позичальник не може посилатися на факт неотримання ним такої вимоги від кредитодавця як на підставу не виконувати свій обов`язок зі сплати суми позики та всіх платежів наперед, передбачених графіком платежів, якщо кредитодавець направив відповідну вимогу у спосіб, вказаний вище у даному пункті Договору.

У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору настали обставини для дострокового стягнення кредиту, отже у позивача виникло право на дострокове стягнення кредиту.

Позивач скористався своїм правом, передбаченим п. 5.8. договору та направив відповідачеві повідомлення з вимогою про погашення заборгованості протягом 30-ти календарних днів.

Відповідач вимогу, що направлена на вказану відповідачем у договорі адресу проживання отримав, порушення не усунув.

Позивачем та адвокатом Дейко Є.А. укладено договір № 01/23 про надання юридичної допомоги від 03 липня 2023 року, відповідно до умов якого адвокат надає юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Пунктом 4.2. договору про надання юридичної допомоги передбачено, що сторони домовились про наступну вартість юридичної допомоги: забезпечення представництва клієнта у суді першої інстанції - 2 500, 00 грн; складання процесуальних документів (позовної заяви, апеляційної скарги) - 10 000, 00 грн; складання процесуальних документів (відповідь на відзив, відзив, додаткові пояснення) - 5 000, 00 грн.

Отже, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає - 24 028, 00 грн, що складається з наступного: 3 028, 00 грн - судовий збір за подання позовної заяви; 10 000, 00 грн - складання позовної заяви, 5 000, 00 грн - складання відповіді на відзив, 6 000, 00 грн - представництво інтересів у трьох судових засіданнях (а.с. 1-6).

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12 серпня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Просто мані» заборгованість за кредитним договором від 23 березня 2021 року № 23-03-21-01-27/6871 у сумі 45 186, 99 грн та судові витрати у розмірі 1 571, 53 грн. Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог (а.с. 53-57).

Задовольняючи частково позов районний суд, виходив з того, що заборгованість зі сплати відсотків слід розрахувати у межах строку кредитування за період 23 березня 2021 року по 20 березня 2024 року з урахуванням процентів за користування позикою, визначених договором, та вирахуванням таких процентів, сплачених відповідачем, тобто у сумі 4 414, 50 грн, та оскільки позивачем надані відповідачу кредитні кошти в національній валюті (гривні) та у договорі між сторонами не визначено їх еквівалента в іноземній валюті (доларах США), тому підстав для стягнення сум девальвації (курсової різниці) немає.

Не погодившись з рішенням районного суду, 05 вересня 2025 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Просто мані» - адвокат Дейко Є.А. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва та ухвалити нове, яким позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Просто мані» задовольнити повністю, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Просто мані» заборгованість за договором № 23-03-21-01-27/6871 від 23 березня 2021 року про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, у розмірі 87 062, 13 грн (а.с. 64-77).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 серпня 2025 року ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, та призводить до порушення законних прав апелянта.

Вказав в апеляційній скарзі, що суд неправомірно відмовив позивачу у стягненні суми девальвації на тіло кредиту та заборгованості зі сплати девальвації на відсотки. Сторонами було обумовлено у п. 1.10. Договору, що у разі збільшення курсу НБУ продажу долара США, відсотки, сума позики, що підлягає сплаті позичальником на користь кредитодавця, збільшуються на суму девальвації визначених за формулою: СД=С*(К2-К1)/К1, де: Кр - курсові різниці; С - сума відсотків визначена в гривнях в Графіку платежів на дату сплати відсотків або сума позики для цілей повного погашення; КІ - курс купівлі долара США встановлений НБУ на момент укладання договору; К2 - курс продажу долара США на останній банківський день місяця, що передує даті сплати відсотків.

У випадку повернення суми позики, для розрахунку курсових різниць К2 приймає значення курсу продажу долару США встановлений НБУ на момент закриття торгів банківського дня, що передає дню повернення позики.

Пунктом 1.11. Договору встановлено, що сума процентів та сума позики збільшена на девальвацію сплачується одночасно з поверненням позики та/або процентами за користування позикою відповідно до графіку платежів визначених Додатком № 1 до даного Договору. Сторони домовились, що при розрахунку відсотків за користування позикою береться до уваги курс продажу долара США, що встановлений Національним Банком України.

Оскільки, взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики та сплаті встановлених платежів Відповідач не виконав, а тому станом на дату подання позовної заяви має непогашену заборгованість зі сплати суму девальвації на тіло кредиту у розмірі 120 546, 65 грн та заборгованості зі сплати суми девальвації на відсотки у розмірі 68 030, 38 грн.

Між тим, вищевказане кореспондується з іншими умовами укладеного сторонами договору, зокрема щодо строку дії договору.

Так, п. 9.1. договору визначено, що цей договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Отже, нарахування відсотків є правомірним протягом всього строку дії договору.

Такої самої думки дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17, в якій зазначає, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів (п. 123).

При цьому, застосування такого підходу повністю відповідає приписам абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс 18).

Наполягав на тому, що сторони під час укладання договору передбачили саме такий порядку нарахування відсотків, а тому застосування інших підходів є невиправданим.

Представник апелянта посилався на постанову Верховного Суду України від 28 січня 2015 року у справі № 6-230цс14, у якій визначено, що принцип свободи договору відповідно до статей 6, 627 ЦК України є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше, можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

Таким чином, сторони не можуть на власний розсуд врегулювати у договорі свої відносини, лише у випадках якщо: існує пряма заборона, встановлена актом цивільного законодавства; заборона випливає зі змісту акта законодавства; така домовленість суперечить суті відносин між сторонами».

Більш того, частина перша статті 1048 ЦК України прямо передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики на умовах встановлених договором.

Обов`язковість умов договору завжди превалює над загальними нормами права, якщо такі умови не порушують у цьому випадку загальних принципів та засад цивільного законодавства.

По-друге, вважав, що правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 не є релевантними з огляду на те, що у вказаному судовому спорі одночасно застосовуються різні підстави для нарахування відсотків, зокрема за ст.ст. 1048 та 625 ЦК України.

Так само, правові підстави для нарахування відсотків, що зазначено у договорах, значно відрізняються від правових підстав, що є предметом розгляду цієї цивільної справи.

Позовна заява ТОВ «ФК «Просто мані» не містить жодних вимог аргументованих застосуванням ст. 625 ЦК України.

Отже застосування правової позиції ВПВС від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 не у повній мірі є доречним та законним з огляду на різні підстави для нарахування відсотків.

Сторони, будучи вільними в укладанні договору, окремо передбачили умову (пункт 1.9.) щодо прийняття ризиків девальвації національної валюти - гривні відносно іноземної валюти - долара CШA.

Натомість ст. 625 ЦК визначено «відповідальність за порушення грошового зобов`язання», що зобов`язує боржника, на вимогу кредитора, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Відповідач, підтверджуючи згоду з умовами наданого кредиту, частково виконав умови укладеного договору, що свідчить про те, що укладений правочин відповідав справжній волі особи, якого його вчинила.

У пункті 9.14 Договору позичальник засвідчив, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків сторін.

Відповідно до п. 5 рамкової кредитної угоди за користування кредитними послугами позичальник зобов`язаний сплатити банку проценти у розмірі та порядку, визначених рамковою угодою та кредитними договорами у межах максимального розміру процентів, встановлених рамковою угодою. Проценти обчислюються за процентною ставкою, встановленою відповідним кредитним договором, від суми залишку кредиту за кожен календарний день користування залишком кредиту, виходячи із 360 календарних днів у році, з моменту видачі кредиту до моменту повного погашення кредиту.

Таким чином, у договорі сторони відтворили загальне правило, що встановлене приписом абзацу 2 частини першої ст. 1048 Цивільного кодексу України.

Таким чином, апелянт наголошував, що розмір процентів, що встановлений кредитними договорами, повинен сплачуватися відповідачем за весь час прострочення і до моменту погашення заборгованості в силу положень абзацу 2 частини першої ст. 1048 Цивільного кодексу України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

При цьому, суд апеляційної інстанції забезпечив право відповідача подати відзив (заперечення) на апеляційну скаргу, направивши відповідне поштове повідомлення 25 грудня 2025 року, проте поштове повідомлення повернулося без вручення із відповідною відміткою працівника пошти (а.с. 107, 110).

Таким чином, суд апеляційної інстанції вжив усіх можливих заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи апеляційним судом.

У справі GORYACHYY v. Ukraine (№ 43925/18 ухвалене 24 лютого 2022 року, оприлюднене 15 вересня 2022 року та є остаточним), ЄСПЛ вказав, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за ненадіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому апеляційним судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вжив усіх можливих заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи апеляційним судом.

Відповідно до частини першої ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилами частини тринадцятої ст. 7, частини першої ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 23 березня 2021 року ТОВ «ФК «Просто мані» та ОСОБА_1 уклали договір № 23-03-21-01-27/6871 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальникові у сумі 65 000, 00 грн, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 54 відсотки річних та інші нараховані суми (за наявності підставі для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим договором. Тип процентної ставки - фіксована. За домовленістю, з метою встановлення однакових для сторін початкових даних при вирішенні питань щодо належного виконання договору, розрахунку кредитного ризику, розрахунку співвідношення між наданими грошовими коштами та вартістю майна, що передане в заставу, сторони погодили, що курс долару США, що встановлений НБУ, складає 27, 6871 грн за 1 долар США. Сторонами погоджено механізм зміни розміру нарахування відсотків за користування кредитом, який викладено в п. 5.4, п. 5.5 та п. 5.6, договору. Даний механізм зміни розміру нарахування відсотків за користування кредитом застосовується автоматично при наявності передбачених договором підстав для його застосування, є виключним наслідком неналежного виконання позичальником умов договору та діє до повного усунення позичальником порушень у виконанні зобов`язань (а.с. 8-13).

Згідно з пунктом 1.1. договору тип кредиту (кредитна програма): Кредит Плюс.

Кредитодавець надає позичальнику кредит з цільовим призначенням - для створення бізнесу (далі - цільове призначення кредиту) (п. 1.2.).

Відповідно до п. 1.3. договору кредитодавець зобов`язаний видати кредит позичальнику протягом 2 робочих днів з дня підписання цього договору, та отримання кредитовцем заявки позичальника на отримання кредиту, але не раніше дня оформлення правочину, необхідного для забезпечення виконання зобов`язання за цим договором та виконання й оплати обов`язкових послуг, визначених в п. 1.8. договору. В якості забезпечення своїх зобов`язань за цим договором позичальник надає в заставу кредитодавцю рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки Hyundai, моделі Grandeur, рік випуску 2009, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , тип загальний легковий - загальний седан - В, дата першої реєстрації - 18 березня 2010 року, дата реєстрації - 19 грудня 2019 року, зареєстровано ТСЦ 8046 19 грудня 2019 року, що належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видано ТСЦ 8046 19 грудня 2019 року.

За пунктом 1.4. договору, строк дії договору: кредит надається строком на 365 днів від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 23 березня 2021 року по 22 березня 2022 року. У разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань, передбачених договором, дія договору продовжується до повного виконання позичальником зобов`язань, включаючи день фактичного та повного розрахунку. Після закінчення строку, на який надається кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі, визначеному в п. 1.1. договору, пеня за неналежне виконання позичальником зобов`язань нараховуються в розмірі, визначеному п. 5.2. договору до повного розрахунку за договором.

Відповідно до пункту 1.7.1. договору, реальна річна процентна ставка складає 54 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 153,85 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 100 003, 84 грн.

За пунктом 1.7.2. договору проценти (відсотки) за користування кредитом 53,85 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 35 003, 84 грн (у грошовому виразі).

Відповідно до п. 1.8. договору від 23 березня 2021 року №23-03-21-01-27/6871 додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту: вартість послуг за вчинення нотаріальних дій - 4 000, 00 грн; вартість послуг за встановлення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 4 000, 00 грн; вартість послуг за оренду обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 450, 00 грн за кожен місяць користування обладнанням; вартість послуг за вилучення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 1 450, 00 грн.

Сторони домовилися, що позичальник приймає на себе ризик девальвації національної валюти - гривні відносно іноземної валюти - долара США. У разі збільшення курсу (вартості) долара США, що встановлений НБУ, сума позики, відсотки, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитодавця, збільшуються на суму девальвації гривні до долара США за формулою: СД = С*(К2-К1)/К1 (пункт 1.8.5.).

Відповідно до пункту 1.9. договору сума процентів та сума позики, збільшені на суму девальвації, сплачуються одночасно з поверненням суми позики та/або процентами за користування позикою відповідно до умов договору та графіку платежів визначеним додатком № 1 до даного договору, кредитодавець має право надіслати позичальнику електронною поштою, sms-повідомленням або іншими контактними даними, вказаними у п. 9.5 даного договору повідомлення з остаточними сумами платежів та розрахунком. Сторони домовилися, що при розрахунку суму девальвації береться до уваги курс долара США, що встановлений НБУ.

Різниця, що виникає у зв`язку із застосуванням формули, відповідно до пункту 1.10. цього договору та сплачена позичальником понад нараховані кредитодавцем відсотки, пені, штрафи без урахування суми девальвації, спрямовується відповідно на дохід кредитодавця.

Відповідно до пункту 2.3. підписанням цього договору позичальник погоджується на безспірне звернення стягнення на предмет застави шляхом передачі його у власність кредитодавцю у разі порушення позичальником своїх зобов`язань за даним договором перед кредитодавцем.

Проценти за користування позикою з урахуванням суми девальвації нараховуються, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. При цьому враховується перший день та не враховується останній день користування кредитом. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості кредитом.

Відповідно до пункту 5.7. договору закінчення строку дії цього договору не припиняє нарахування процентів за користування позикою у разі прострочення позичальником строку повернення грошового зобов`язання. Проценти в такому разі продовжують нараховуватися на суму неповернутої позики, до моменту повернення суми позики у повному обсязі або до моменту звернення кредитодавцем стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості позичальника за даним договором. Датою повернення позики або її частини вважається дата зарахування відповідної суми коштів на банківський рахунок кредитодавця вказаний у даному договорі, а датою звернення стягнення на предмет застави вважається дата оформлення права власності на предмет застави на кредитодавця.

Пунктом 9.1. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 22 березня 2022 року (включно), але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

Згідно з пунктом 9.16. договору позичальник підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, та інформація надана Товариством з дотриманням законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (а.с. 8-13).

Також 23 березня 2021 року ОСОБА_1 подав ТОВ «ФК «Просто мані» заяву на отримання позики, у тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «ФК «Просто мані» від 23 березня 2021 року згідно з договором № 23-03-21-01-27/6871 надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту від 23 березня 2021 року (а.с. 27).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 23 березня 2021 року, він погодився із тим, що підписаний ним паспорт кредиту № 23-03-21-01-27/6871 від 23 березня 2021 року містить умови укладеного ним кредитного договору. Умови договору, зокрема, умови про сукупну вартість кредиту/кредитів, йому роз`яснені та зрозумілі. Ознайомився з правилами надання фінансових послуг, договором про отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, до його укладення і згоден з усіма його умовами, свій примірник цієї заяви і паспорт кредиту отримав. Засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановлений законом формі про всі умови, передбачені ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Законом України «Про споживче кредитування» та їх зміст, а також про інші умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Зобов`язався виконувати кредитний договір.

Також, відповідно до розділу 4 заяви ОСОБА_1 доручив ТОВ «ФК «Просто мані» виплатити/сплатити за рахунок отриманого ним кредиту: 57 000, 00 грн ОСОБА_1 на зазначені останнім реквізити; 4 000, 00 грн приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кабаєвій А.А. та 4 000, 00 грн ФОП ОСОБА_2 , що було виконано, згідно з платіжними інструкціями № 12360 від 23 березня 2021 року, № 12361 від 23 березня 2021 року та № 12362 від 23 березня 2021 року (а.с. 27-30).

Разом з договором від 23 березня 2021 року №23-03-21-01-27/6871 ОСОБА_1 підписав додаток № 1 до цього договору - графік платежів (а.с. 14).

22 березня 2022 року ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Просто мані» уклали договір № 1 про внесення змін та доповнень до договору № 23-03-21-01-27/6871 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 23 березня 2021 року, згідно з пунктом 1 якого доповнено п. 1.1. договору частиною другою, виклавши її в наступній редакції: «З урахуванням частково поверненої позичальником позики/кредиту загальна сума неповернутої позики/кредиту складає 60 900, 91 грн станом на дату підписання сторонами договору № 1 про внесення змін та доповнень від 22 березня 2022 року до цього договору» (а.с. 15-17).

Згідно з пунктом 2 договору № 1 про внесення змін та доповнень за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни та доповнення до договору, а саме: викласти п. 1.5. у новій редакції: «1.5. Строк дії договору: кредит надається строком на 728 днів від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 23 березня 2021 року по 21 березня 2023 року. Договір набуває чинності з моменту його укладення (підписання сторонами). У разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань, передбачених договором, дія договору продовжується до повного виконання позичальником зобов`язань, включаючи день фактичного та повного розрахунку. Після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі, визначеному в п. 1.1. договору, пеня за неналежне виконання позичальником зобов`язань нараховуються в розмірі, визначеному п. 5.2. договору до повного розрахунку за договором».

Згідно з пунктом 3 договору № 1 про внесення змін та доповнень за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни та доповнення до договору, а саме: викласти п. 1.8. (з підпунктами 1.8.1.-1.8.2.) у новій редакції: «1.8.1. Реальна річна процентна ставка складає 127, 17 % річних. Орієнтовна вартість кредиту складає 178,24% від суми кредиту (у процентному виразі) або 108 547, 30 грн (у грошовому виразі), та включає в себе: 1.8.2. проценти (відсотки) за користування кредитом 53,85 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 32 796, 39 грн (у грошовому виразі)».

Згідно з пунктом 4 договору № 1 про внесення змін та доповнень за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни та доповнення до договору, а саме: викласти п. 1.11. у новій редакції: «сума процентів та сума позики, збільшені на суму девальвації, сплачуються одночасно з поверненням суми позики та/або процентами за користування позикою відповідно до умов договору та графіку платежів визначених додатком № 1-1 до даного договору. Кредитодавець має право надіслати позичальнику електронною поштою, sms-повідомленням або іншими контактними даними, вказаними у п. 9.5 даного договору повідомлення з остаточними сумами платежів та розрахунком. Сторони домовились, що при розрахунку суми девальвації береться до уваги курс продажу долара США, що встановлений Національним банком України».

Згідно з пунктом 15 договору № 1 про внесення змін та доповнень за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни та доповнення до договору, а саме: викласти п. 9.1. у новій редакції: «9.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 21 березня 2023 року (включно), але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором» (а.с. 15-17).

Разом з договором № 1 про внесення змін та доповнень до договору № 23-03-21-01-27/6871 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 23 березня 2021 рокуОСОБА_1 підписав додаток № 1-1 до цього договору - графік платежів - та додаток № 1-2 - таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с. 18-20).

21 березня 2023 року ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Просто мані» уклали договір № 2 про внесення змін та доповнень до договору № 23-03-21-01-27/6871 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 23 березня 2021 року, згідно з пунктом 1 якого доповнено п. 1.1. договору частиною третьою, виклавши її в наступній редакції: «З урахуванням частково поверненої позичальником позики/кредиту загальна сума неповернутої позики/кредиту складає 40 977, 87 грн станом на дату підписання сторонами договору № 2 про внесення змін та доповнень від 21 березня 2023 року до цього договору» (а.с. 21-23).

Згідно з пунктом 2 договору № 2 про внесення змін та доповнень за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни та доповнення до договору, а саме: викласти п. 1.5. у новій редакції: «1.5. Строк дії договору: кредит надається строком на 1092 днів від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 23 березня 2021 року по 20 березня 2024 року. Договір набуває чинності з моменту його укладення (підписання сторонами). У разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань, передбачених договором, дія договору продовжується до повного виконання позичальником зобов`язань, включаючи день фактичного та повного розрахунку. Після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі, визначеному в п. 1.1. договору, пеня за неналежне виконання позичальником зобов`язань нараховуються в розмірі, визначеному п. 5.2. договору до повного розрахунку за договором».

Згідно з пунктом 3 договору № 2 про внесення змін та доповнень за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни та доповнення до договору, а саме: викласти п. 1.8. (з підпунктами 1.8.1.-1.8.2.) у новій редакції: «1.8.1. Реальна річна процентна ставка складає 166,24 % річних. Орієнтовна вартість кредиту складає 190,24% від суми кредиту (у процентному виразі) або 77 955, 92 грн (у грошовому виразі), та включає в себе: 1.8.2. проценти (відсотки) за користування кредитом 54,00 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 22 128, 05 грн (у грошовому виразі)».

Згідно з пунктом 4 договору № 2 про внесення змін та доповнень за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни та доповнення до договору, а саме: викласти п. 1.11. у новій редакції: «сума процентів та сума позики, збільшені на суму девальвації, сплачуються одночасно з поверненням суми позики та/або процентами за користування позикою відповідно до умов договору та графіку платежів визначених додатком № 1-1 до даного договору. Кредитодавець має право надіслати позичальнику електронною поштою, sms-повідомленням або іншими контактними даними, вказаними у п. 9.5 даного договору повідомлення з остаточними сумами платежів та розрахунком. Сторони домовились, що при розрахунку суми девальвації береться до уваги курс продажу долара США, що встановлений Національним банком України».

Згідно з пунктом 15 договору № 2 про внесення змін та доповнень за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни та доповнення до договору, а саме: викласти п. 9.1. у новій редакції: «9.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 20 березня 2024 року (включно), але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором» (а.с. 21-23).

Разом з договором № 2 про внесення змін та доповнень до договору № 23-03-21-01-27/6871 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 23 березня 2021 рокуОСОБА_1 підписав додаток № 1-2 до цього договору - графік платежів - та додаток № 2-2 - таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с. 23 зворот-26).

20 листопада 2024 року за вих. № 201/24/1 ТОВ «ФК «Просто мані» направило повідомлення-вимогу позичальнику ОСОБА_1 про повернення суми заборгованості (усунення порушення) за договором № 23-03-21-01-27/6871 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 23 березня 2021 року(а.с. 32-35).

Згідно з розрахунком представника позивача заборгованість ОСОБА_1 за договором № 23-03-21-01-27/6871 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 23 березня 2021 року станом на 18 жовтня 2024 року становить 87 062, 13 грн за період з 23 березня 2021 року по 18 жовтня 2024 року, з яких: тіло кредиту 40 772, 49 грн, сума девальвації, нарахована на тіло кредиту, - 19 951, 01 грн, нараховані відсотки - 17 684, 94 грн, сума девальвації, нарахована на відсотки, - 8 653, 69 грн(а.с. 31).

Відповідно до пункту 1 частини другої ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (абзац другий частини першої статті 638 ЦК України).

Такими умовами договору є предмет, ціна та строк дії договору.

Так, сторонами 23 березня 2021 року укладено договір № 23-03-21-01-27/6871 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальникові у сумі 65 000, 00 грн, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 54 відсотки річних та інші нараховані суми (за наявності підставі для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим договором. Тип процентної ставки - фіксована. За домовленістю, з метою встановлення однакових для сторін початкових даних при вирішенні питань щодо належного виконання договору, розрахунку кредитного ризику, розрахунку співвідношення між наданими грошовими коштами та вартістю майна, що передане в заставу, сторони погодили, що курс долару США, що встановлений НБУ, складає 27, 6871 грн за 1 долар США (а.с. 8-13).

Згідно з пунктом 15 договору № 2 про внесення змін та доповнень за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни та доповнення до договору, а саме: викласти п. 9.1. у новій редакції: «9.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 20 березня 2024 року (включно), але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором» (а.с. 21-23).

Отже предмет договору - надання позики у розмірі 65 000, 00 грн, ціна - 54 % річних за користування коштами, строк дії договору, враховуючи договір № 2 від 21 березня 2023 року про внесення змін та доповнень до договору № 23-03-21-01-27/6871 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 23 березня 2021 року, - з 23 березня 2021 року по 20 березня 2024 року, що становить 1092 дні.

За приписами частини першої статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, як передбачено частиною першою статті 598 ЦК України.

Згідно з статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 ЦК України).

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18, вказала, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Суд апеляційної інстанції враховує «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання» (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13).

Отже, ототожнення понять «строк дії договору» та «строк кредитування» є хибним.

Оскільки договором № 2 про внесення змін та доповнень до договору № 23-03-21-01-27/6871 від 23 березня 2021 року визначено строк кредитування з 23 березня 2021 року по 20 березня 2024 року, нарахування передбачені договором процентів за кредитом здійснюється лише у межах визначеного договором строку.

Відповідно, районний суд правильно визначився із строком кредитування за договором та відмовив у стягненні процентів, які кредитодавець нарахував після спливу 1092 дня кредитування.

За приписами статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) зазначила, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Як встановлено з договору № 23-03-21-01-27/6871 від 21 березня 2023 року та договорів №№ 1, 2 про внесення змін та доповнень до договору № 23-03-21-01-27/6871 від 21 березня 2023 року, сторони не визначали грошовий еквівалент ціни позову в іноземній валюті, надання кредиту позичальнику здійснювалося у гривні - 65 000, 00 грн.

Курсова різниця - різниця, яка є наслідком відображення однакової кількості одиниць іноземної валюти в національну валюту України при різних валютних курсах. Курсові різниці визначаються за монетарними статтями балансу.

Виходячи з поняття «курсова різниця», можна виділити чотири періоди, за які здійснюється перерахунок заборгованості в іноземній валюті для визначення курсових різниць. Це періоди між:

- датою відображення операції в бухгалтерському обліку і датою фактичного здійснення розрахунків;

- датою відображення операції в бухгалтерському обліку і датою складання бухгалтерської звітності за звітний період;

- датою складання бухгалтерської звітності за попередній звітний період і датою фактичного здійснення розрахунку;

- датою складання бухгалтерської звітності за попередній звітний період і датою складання бухгалтерського звіту за звітний період.

Курсові різниці розраховуються за положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Кредитор, який сам визначив заборгованість у національній грошовій одиниці, не має права на стягнення курсової різниці, оскільки визначив зобов`язання у національній валюті, у якій і прийняв його виконання.

Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18), і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не вбачала підстав для відступу від нього у постанові від 24 січня 2019 року у справі № 755/21165/15-ц (провадження № 61-23199св18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц (провадження № 14-727цс19) зроблено висновок про те, що у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Отже районний суд дійшов правильного висновку, вказавши, що позивачем надані відповідачу кредитні кошти в національній валюті (гривні) та у договорі між сторонами не визначено їх еквівалента в іноземній валюті (доларах США), тому підстав для стягнення сум девальвації (курсової різниці) немає.

Верховний Суд вже зазначав, що у разі неясності умов договору тлумачення його умов повинно здійснюватись з урахуванням принципу «сontra proferentem», згідно з яким слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою.

Такі підходи застосовані у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/19 та від 02 червня 2025 року у справі № 306/44/22.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 серпня 2025 року ухвалено із дотриманням матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

З огляду на положення частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Просто мані» - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 серпня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов