Провадження №2/359/900/2026
Справа №359/5314/25
16.02.2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чирки С.С.,
при секретарі Кривохижі О.М.
представника позивача Дуднік Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фармаша» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.11.2024 між ТОВ "Фармаша" та ОСОБА_1 укладено договір позики, за умовами якого товариство надало відповідачу позику у розмірі 140770 грн., а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути вказану суму у строк не пізніше 17 березня 2025 року. Відповідачем не виконані належним чином зобов`язання за позикою. У зв`язку з чип позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.
Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 09.02.2026 вирішено проводити заочний розгляд справи.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася до директора ТОВ "ФАРМАША" з заявою про видачу позики в розмірі 140 770 грн. з терміном повернення до 17.03.2025p. (а.с.4).
15 листопада 2024 року між ТОВ ФАРМАША та ОСОБА_1 був укладений Договір позики, за умовами якого сторони узгодили: сума позики 140770,00 грн., строк повернення позики до 17 березня 2024 року (а.с.3).
Також п. 5.1 позики встановлено повернення грошових коштів, а саме 16.12.2024 року 35 193 грн.; 15.01.2025 року 35 193 грн.; 17.02.2025 року 35 193 грн.; 17.03.2025 року 35 193 грн.
Пунктом 6.1 Договору визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту передання позики Позичальникові, яке посвідчує факт підписання цього договору.
Згідно п. 6.2. Договору позики, строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 6.1 цього Договору з моменту підписання та закінчується 17 березня 2025 року, але не раніше виконання Позичальником своїх зобов`язань.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язання вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1,2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В силу положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
З матеріалів справи слідує, що відповідачем частково виконані умови Договору позики від І5.11.2024року а саме: 14 січня 2025 року ОСОБА_1 повернуто частину позики у розмірі 35 193 гривні, що підтверджується прибутковим касовим ордером №25 віл 14 січня 2025 року; 16 січня 2025 року ОСОБА_1 повернуто частину позики у розмірі 35 193 гривні, що підтверджується прибутковим касовим ордером №26 віл 16 січня 2025 року; 13 лютого 2025 року ОСОБА_1 повернуто частину позики у розмірі 13 928,98 гривень, що підтверджується прибутковим касовим ордером №39 віл 13 лютого 2025 року.
Водночас, умови договору позики не містять домовленості сторін про сплату штрафу в розмірі 20 відсотків суми позики, тому позовні вимога в частині стягнення штрафу є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Щодо вимог про стягнення інфляційних витрат за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, слід зазначити.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 18 прикінцевих положень та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Зважаючи на викладене, в цій частині позову також необхідно відмовити.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Так як позов задоволено частково (66,28%), то суд вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в розмірі 2006,96 грн.
Керуючись ст. ст.141, 258-259, 263-265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково .
В задоволенні позовних вимог в більшому розмірі відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасники справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту. Учасники справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст заочного рішення суду складено 23 лютого 2026 року,
Суддя Чирка С.С.