Справа № 293/275/26
Провадження № 2/293/409/2026
УХВАЛА

03 березня 2026 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1

до Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області

про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

26.02.2026 адвокат Томашевська О.А. як представник ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вільської сільської ради Черняхівського району Жиомирської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, за змістом якої просить:

встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини із спадкодавцем - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку із кадастровим номером :01:000:0146 площею 3,4078 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області;

визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку із кадастровим номером :01:000:0165 площею 0,3654 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху за таких підстав.

Позовна заява повинна відповідати загальним вимогам щодо її форми та змісту, передбаченим ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до вимог статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування.

Згідно п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, позивач серед заявлених позовних вимог просить суд встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем є доведеність факту їх спільного проживання, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків. Проте таких доказів до позовної заяви не додано, що вказує на недотримання вимог п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Разом з тим, позивач зазначаючи про місце проживання спадкодавця без реєстрації за її місцем проживання не надає доказів зареєстрованого місця проживання спадкодавця на час смерті та наявності/відсутності відомостей про місце проживання останньої за зареєстрованим місцем проживання.

Стосовно вимог позивача про встановлення факту прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , то суд вказує, що встановлення такого факту можливе відносно спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 (до введення в дію ЦК України 2003), оскільки згідно з правилами ЦК УРСР 1963 діяли принципи "фактичного прийняття спадщини". Для спадщини, відкритої після 01.01.2004, діє принцип, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не відмовився від неї, а у разі пропуску строку з поважних причин - встановлюється додатковий строк для прийняття спадщини.

Також суд звертає увагу позивача, що встановлення факту спільного проживання та встановлення факту прийняття спадщини є двома окремими позовними вимогами немайнового характеру, кожна з яких підлягає оплаті судовим збором.

Як убачається із змісту позову та доданої платіжної інструкції позивач за заявленою вимогою про встановлення факту прийняття спадщини судовий збір не сплатила.

Згідно норм ч. 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже, зважаючи на заявлені вимоги позивача, заявник має здійснити доплату судового збору за вимогу немайновго характеру, що відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" становить у розмірі 1331,20 грн.

Серед іншого суд зазначає, що позивач у порушення норм п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, визначивши процесуальний статус Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, як відповідача, не зазначила та жодним чином не обґрунтувала, якими саме діями чи бездіяльністю зазначеного відповідача порушуються, не визнаються чи оспорюються будь-які її права, як позивача.

Водночас суд уважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.7-1 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року № 711-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Житомирської області" визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Житомирської області в тому числі, Оліївської сільської територіальної громади Житомирського району Житомирської області, до складу якої увійшли Оліївська, Вільська, Зороківська, Кам`янська (ліквідованого Житомирського району)Ксаверівська (ліквідованого Черняхівського району) Новопільська, Троковицька.

У зв`язу з чим розпочато процедуру реорганізації у тому числі і Вільської сільської ради, яка як юридична особа перебуває у стані припинення та відповідно не може відповідати за позовними вимогами.

Водночас слід зазначити, що з урахуванням норм Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", правонаступником прав та обов`язків всіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою є сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади (юридична особа).

Отже, з вказаного слідує, що правонаступником прав та обов`язків Вільської сільської ради є саме Оліївська сільська рада.

Окрім того, як убачається із змісту позову позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме земельні ділянки площею 3,4078 га, кадастровий номером :01:000:0146 та площею 0,3654 га, кадастровий номер :01:000:0165, однак доказів того, що таке право власності в порядку спадкування, за наявності встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем та поданих доказів належності такого майна спадкодавцю, позивач не може реалізувати в позасудовому порядку, не зазначає та до позову не надає.

Тобто доказів, які вказували, що позивач використав усі можливі засоби досудового врегулювання виниклого спору за вказаних обставин.

Заразом суд звертає увагу позивача, що державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області у постанові від 16.12.2025, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкові земельні ділянки після смерті матері ОСОБА_2 саме з підстав пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмсові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, в позовній заяві не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини та відповідно не долучені такі до позовної заяви, що вказує на подання позову без дотримання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Суд звертає увагу, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст.175,177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк в 7 (сім) днів з дня отримання ним цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою сторінки:

https://cr.zt.court.gov.ua/sud0624/

Ухвала суду набирає законноїсили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана: 03.03.2026

Суддя Людмила ЛОСЬ