КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року

справа № 372/6438/23

провадження № 22-ц/824/2208/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Яхно П.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 серпня 2024 року та на додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 серпня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Висоцької Г. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в рівних частках по 1/2 частині за кожним, на наступне майно:

-квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 16,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, номер відомостей про речове право: 51080132;

-квартиру за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 43,5 кв.м., житловою площею 16,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, номер відомостей про речове право: 51079945;

-квартиру за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 48,5 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 116, номер відомостей про речове право: 42544496;

-квартиру за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 17,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 116, номер відомостей про речове право: 30252299;

-земельну ділянку, кадастровий номер :05:037:0040, площею 0,053 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231, номер відомостей речове право 32407695;

-земельну ділянку, кадастровий номер :05:037:0041, площею 0,1481 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231, відомостей речове право 32403199.

В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08 серпня 2024 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину судового збору у розмірі 8309,67 грн та частину понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи на оплату професійної правничої допомоги, у розмірі 21500 грн, а всього 29 809,67 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2025 року апеляційну скаргу адвоката Грабового Олександра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 серпня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

В порядку поділу спільного майна визнано за ОСОБА_1 право власності на:

квартиру за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 48,5 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 116, номер відомостей про речове право: 42544496;

квартиру за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 17,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 116, номер відомостей про речове право: 30252299;

В порядку поділу спільного майна визнано за ОСОБА_2 право власності на: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 16,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, номер відомостей про речове право: 51080132;

квартиру за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 43,5 кв.м., житловою площею 16,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, номер відомостей про речове право: 51079945.

В решті позовних вимог відмовлено.

Додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 серпня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_6 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 348 грн (чотири тисячі триста сорок вісім) гривень 37 копійок та 20 500 (двадцять тисяч п`ятсот) грн витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції.

Постановою Верховного суду від 05 серпня 2025 року Касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сторін сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання квартири за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 48,5 кв. м, житловою площею 17,6 кв. м; квартири за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 17,1 кв. м; квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв. м, житловою площею 16,6 кв. м; квартири за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 43,5 кв. м, житловою площею 16,6 кв. м спільною сумісною власністю сторін залишено без змін.

Постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2025 року в частині позовних вимог про поділ квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 48,5 кв. м, житловою площею 17,6 кв. м; квартири за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 17,1 кв. м; квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв. м, житловою площею 16,6 кв. м; квартири за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 43,5 кв. м, житловою площею 16,6 кв. м, розподілу судових витрат скасовано та справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Не погодившись із судовим рішенням першої інстанції, адвокат Грабовий О. А в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також неповне з`ясування судом фактичних обставин у справі, рішення суду а також додаткове рішення просив скасувати та ухвалити нове про відмову в позові, відповідно й відмову в стягненні витрат на правничу допомогу.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не було враховано, що під час спільного проживання з позивачкою вони не мали спільного побуту. Крім того, вважає, що суд не взяв до уваги та не проаналізував договір купівлі-продажу квартири від 17.10.2019 року №4922, в якому ОСОБА_1 , відчужуючи нерухоме майно, стверджує, що станом на 12.04.2018 року, на момент набуття права власності на квартиру, в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Відмічає, що судом не враховано правові висновки Верховного Суду, зокрема, у справі №523/14489/15, де зазначено про те, що для визначення джерела придбання квартир, необхідно встановити не лише факт спільного проживання подружжя, але й участь його у придбанні шляхом формування спільного бюджету та ведення спільного господарства, натомість, позивачкою не доведено жодними доказами вкладання грошових або будь-яких коштів в спірне майно. Наголошує, що для встановлення факту проживання однією сім`єю недостатньо посилатися лише на фотографії та покази свідків, які не можуть підтвердити факт ведення спільного господарства та спільного бюджету. Відмічає, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, якими підтверджується високий дохід скаржника, що свідчить про те, що він був здатен самостійно придбати спірне нерухоме майно, проте, судом такі обставини взяті до уваги не були. Окрему увагу звертає й на те, що, здійснюючи поділ спірного майна, а саме земельних ділянок, суд взагалі не встановив їх власника, оскільки відповідачем неодноразово наголошувалось, що йому належать лише 50 % кожної з земельних ділянок, однак, судом першої інстанції навіть не було досліджено правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки.

23 січня 2026 року від ОСОБА_1 було подано заяву до Київського апеляційного суду про відмову від позову у зв`язку з врегулюванням існуючого спору між сторонами щодо поділу нерухомого майна в позасудовому порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 подану заяву підтримали, проти її задоволення не заперечували.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає за можливе задовольнити подану заяву про відмову від позову.

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідача - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши це у заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову та відмова прийнята судом.

ОСОБА_1 скористалася своїми правами, передбаченими положеннями ч. 1 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255, 373 ЦПК України, як позивач, звернулася до суду з заявою про відмову від позову.

Підстав до відмови у прийнятті поданої заяви колегія суддів не вбачає.

У відповідності до наведених положень рішення суду першої інстанції підлягає визнанню нечинним, та провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 206, 255, 256, 373 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про відмову від позовної заяви.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позовної заяви до ОСОБА_2 про поділ майна.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 серпня 2024 року визнати нечинним.

Додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 серпня 2024 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складено 27 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді