Справа № 347/2/26
Провадження № 22-ц/4808/466/26
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І.
Суддя-доповідач Барков В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів: Василишин Л. В.,

Максюти І. О.,

секретар: Шемрай Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Яценка Данила Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року представник ОСОБА_2 адвокат Карпенко М. М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 , про витребування майна із чужого незаконного володіння.

31 грудня 2025 року представник позивача адвокат Карпенко М. М. подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на: відчуження; передачу в іпотеку; поділ; повторне звернення стягнення; державну реєстрацію прав та обтяжень щодо житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06 січня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Карпенко М. М. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо спірного нерухомого майна до вирішення справи по суті.

23 лютого 2026 року до Івано-Франківського апеляційного суду від представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Яценка Д. С. надійшла заява про ухвалення апеляційним судом додаткового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог представник зазначав, що 29 липня 2025 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «ВЕРІТІ ГРУП» було укладено Договір про надання правничої допомоги № 29-07/1.

Відповідно до п.п. 1.1 Договору, Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту професійну правничу (правову) допомогу щодо захисту інтересів останнього в органах державної влади та місцевого самоврядування, підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, перед фізичними та юридичними особами, органах прокуратури, поліції, МВС, державної виконавчої служби, перед приватними виконавцями, в органах судової влади (судах всіх інстанцій та юрисдикцій), у судових процесах які розпочаті, або будуть розпочаті де стороною по справі є Клієнт, в тому числі у судових процесах, які впливають або можуть впливати на права, обов`язки та інтереси Клієнта (надалі іменується «Послуги»), а КЛІЄНТ зобов`язується оплатити такі Послуги.

20 лютого 2026 року між Третьою особою та Адвокатським об`єднанням укладено Додаткову угоду № 7 до Договору про надання правничої допомоги № 29- 07/1 від 29 липня 2025 року (далі Додаткова угода № 7).

Так, п. 2 Додаткової угоди № 7 встановлено, що відповідно до п. 3.2. Договору, сторони погодили, що розмір гонорару, який Клієнт має сплатити Адвокатському об`єднанню за надання правової (професійної правничої) допомоги, передбачених в п. 1 Додаткової угоди № 7, під час розгляду справи №347/2/26 у Івано-Франківському апеляційному суді становить 20 000 (двадцять тисяч гривень) 00 копійок.

З огляду на вище викладене просив суд стягнути з позивача на користь третьої особи витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000, 00 грн.

01 березня 2026 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Карпенко М. М. надіслала заперечення на заяву представника третьої особи ОСОБА_1 , адвоката Яценка Д. С. про ухвалення додаткового рішення. Зазначає, що така заява задоволенню не підлягає, оскільки справа по суті судом не розглянуто, рішення у справі не ухвалено, а тому питання про розподіл судових витрат є передчасним. Крім того, заявником не доведено фактичного понесення витрат та їх необхідність і співмірність, не додано актів виконаних робіт, рахунків та документів підтверджуючих сплату адвокатського гонорару.

01 березня 2026 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Карпенко М. М. надіслала заяву про відмову від апеляційної скарги, в якій посилаючись на ст. 364 ЦПК України просила прийняти відмову від апеляційної скарги на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06 січня 2026 рокута закрити провадження у даній справі.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 березня 2026 року заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Карпенко М. М. про відмову від апеляційної скарги задоволено.

Прийнято відмову ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Карпенко М. М. від апеляційної скарги на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06 січня 2026 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Карпенко М. М. на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06 січня 2026 року закрито.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судовими повістками та за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши доводи заяви, колегія суддів приходить висновку, що у задоволенні заяви представника Горецької М. В. про ухвалення додаткового рішення необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається із резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Так, за ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За ч. 3 ст. 259 ЦПК України що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи. Схожа позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі № 904/4380/21 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.

У постанові Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 зроблено висновок про те, що за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Враховуючи, що 03 березня 2026 року Івано-Франківським апеляційним судом постановлено ухвалу про закриття апеляційного провадження в зв`язку із відмовою від апеляційної скарги, що в розумінні закону не є рішенням по суті позовних вимог, суд апеляційної інстанції не є тим судом, який уповноважений здійснювати розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що представнику ОСОБА_1 адвокату Яценку Д. С. в ухваленні додаткового рішення суду слід відмовити.

Керуючись статтями 133, 141, 270, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ОСОБА_1 адвокату Яценку Данилу Сергійовичу в ухваленні додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 03 березня 2026 року.

Судді В. М. Барков

Л. В. Василишин

І. О. Максюта