Справа № 157/1934/25
Провадження №2-п/157/3/26
УХВАЛА

02 березня 2026 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12 січня 2026 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

встановив:

Відповідач ОСОБА_1 16 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» звернувся в суд із заявою, що підписана електронним цифровим підписом його представником адвокатом Андрущаком С. (місце знаходження: вул. Головатого, 7/37, м. Львів), повноваження якого підтверджуються довіреністю від 15 січня 2026 року, у якій просить поновити процесуальний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення суду, переглянути та скасувати заочне рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12 січня 2026 року у справі № 157/1934/25. В обґрунтування заяви зазначає, що заочним рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12 січня 2026 року у справі № 157/1934/25 стягнено з нього ( ОСОБА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (надалі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 151 875 грн, а також судовий збір у розмірі 2 238 грн 30 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 392 грн. Наявні усі підстави для скасування зазначеного заочного рішення та призначення справи до нового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Зазначене рішення суду було надіслано учасникам 16 січня 2026 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», що підтверджується Карткою руху документа. Ухвалою від 12.01.2026 суд постановив провести заочний розгляд судової справи №157/1934/25, при цьому в ухвалі суд вказав, що сторони (учасники) у судове засідання не з`явились. Враховуючи викладене, датою проголошення заочного рішення від 12.01.2026 у справі №157/1934/25 слід вважати дату його фактичного отримання сторонами (учасниками), тобто 16.01.2026. Відповідач клопоче про поновлення процесуального строку подання цієї заяви, враховуючи фактичну дату отримання повного тексту заочного рішення суду. Відповідач стверджує, що жодним доказом, що наданий позивачем разом із позовною заявою, не доведено: укладення кредитного правочину від 02.04.2024 №1412657 між відповідачем та ТОВ «Селфі Кредит»; надання (перерахування) ТОВ «Селфі Кредит» відповідачу коштів у кредит за кредитним договором від 02.04.2024 №1412657; відступлення права вимоги до відповідача на користь позивача; наявність будь-якої заборгованості відповідача перед позивачем. Усі твердження позивача є надуманими, бездоказовими та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях, суб`єктивних міркуваннях позивача та не доведені документально. У судовому розгляді суд досліджував так звані «другі копії» - електронні копії з електронних та паперових копій оригіналів доказів (документів). Даний висновок ґрунтується саме на тому, що докази (документи) були подані позивачем в одному електронному файлі «Шевчик додатки.pdf.pdf», а не окремими електронними документами (файлами) через підсистему ЄСІТС «Електронний суд». Стороною позивача не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про укладення між відповідачем та первісним кредитором кредитного договору та виникнення між ними будь-яких правовідносин. Укладення електронного кредитного договору можливе лише за правилами статей 640-646 ЦК України, інший порядок законодавцем не передбачено, але у позові позивач не вказує, яким чином відповідачу була надана (надіслана) така пропозиція (оферта), і які істотні умови вона містила. Позивачем не надано необхідних, достатніх та достовірних доказів підписання цього кредитного договору як позичальником (відповідачем), так і первісним кредитодавцем - ТОВ «Селфі Кредит». Твердження позивача про підписання кредитного договору позичальником (відповідачем) - одноразовим ідентифікатором, а первісним кредитором (ТОВ «Селфі Кредит») - аналогом власноручного підпису та мокрої печатки, не відповідають фактичним обставинам справи та наданим позивачем доказам. Одночасно доказами, що були надані позивачем разом із позовом, не доведено дотримання процедури підписання електронного кредитного правочину із допомогою одноразового ідентифікатора. Позивач згадує «всі необхідні етапи», але не надає докази їх проходження відповідачем. Наявність в електронному документі даних та реквізитів споживача (позичальника, відповідача) ні в якому разі не можна ототожнювати із підписанням такого електронного документа, дані обставини не є ідентичними. Позивачем був наданий додаток 7 - електронна копія Довідки ТОВ «Селфі Кредит» про ідентифікацію без дати та номеру. У даному доказі зазначено, що оспорюваний кредитний договір зі сторони позичальника (відповідача, заявника) було підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «Х428». Водночас на вказаній довідці відсутні ознаки її підписання Заступником директора ТОВ «Селфі Кредит» Олексієм Черненком. Довідка містить зазначення, що на неї був накладений відповідний електронний підпис (КЕП). Також долучено Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 10.10.2025. Позивачем не було надано додатку у вигляді окремого файлу «ДОВІДКА ПРО ІДЕНТИФІКАЦІЮ 787.pdf» або «ДОВІДКА ПРО ІДЕНТИФІКАЦІЮ_787.pdf.p7s», а документ - Довідка ТОВ «Селфі Кредит» про ідентифікацію - не містить дати та часу його складання. Отже, позивачем не було надано достовірні докази підпису відповідача на Договорі про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 02.04.2024 №1412657. Позивач взагалі не надає пояснень, яким чином кредитний договір було підписано первісним кредитором. Якщо позивач стверджує, що це аналог власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису), то відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису здійснюється зокрема за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідач ніколи не надавав таку згоду ТОВ «Селфі Кредит», а позивач не надав суду докази наявності такої згоди. Згода із зразками відповідних аналогів відсутня у матеріалах справи. Оскільки через процедуру підписання перевірити цілісність доказу Договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 02.04.2024 №1412657 неможливо, то даний доказ є недопустимим та недостовірним. Крім того, створення цього доказу та внесення в нього змін цілком залежить від волі позивача. Слід врахувати, що відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17. роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Отже, матеріали справи також не містять доказів, що Кредитний договір підписано первісним кредитором - ТОВ «Селфі Кредит». Виходячи з правової позиції, висловленої Верховним Судом у своїй постанові від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, згідно з принципом змагальності саме позивач має довести, коли було укладено договір, а перекладення цього обов`язку на відповідача нівелює застосування принципу змагальності. Позивач не надає із позовом жодних доказів ідентифікації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) ТОВ «Селфі Кредит» при вході в особистий кабінет, відправлення/отримання одноразового ідентифікатора та його використання відповідачем для підписання оспорюваного кредитного договору. Позивач не надав із позовом жодного належного доказу, що відповідач здійснив вказані дії, зокрема (але не виключно): зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) кредитодавця; створив в такій системі особистий кабінет; отримав Пропозицію (оферту) та ознайомився із нею; отримав електронне повідомлення від кредитодавця із одноразовим ідентифікатором; ввів одноразовий ідентифікатор в інформаційно-телекомунікаційній системі (сайті) кредитодавця; використав одноразовий ідентифікатор для підписання (укладення) кредитного договору. Зокрема, позивач не надав жодного доказу надсилання відповідачу на його телефонний номер одноразового ідентифікатора. Також, відсутні докази того, що власне відповідач, а не інша особа, отримав такий ідентифікатор та скористався ним на сайті кредитодавця. Окрім цього, Договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 02.04.2024 №1412657 не містить ознак його підписання зі сторони кредитора - ТОВ «Селфі Кредит», оскільки позивач не надав суду докази наявності згоди на використання аналогу власноручного підпису. Отже, твердження позивача, що кредитний договір від 02.04.2024 №1412657 був укладений та є чинним, не відповідає дійсності. Дані копії електронних та письмових доказів є сумнівними та мають бути виключені із числа доказів. Оскільки позивач не надав докази підписання Кредитного договору сторонами правочину, наслідком цього є недодержання письмової форми, а отже і нікчемність Договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 02.04.2024 №1412657. Додатком 8 до позову є копія Інформаційного повідомлення ТОВ «Пейтек» від 22.04.2025 №8. Вказане повідомлення не можна вважати первинним документом фінансово-бухгалтерського обліку відповідно до приписів ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки даний документ складено набагато пізніше проведеної фінансової операції. Окрім цього, відповідно до цього доказу призначенням платежу є «зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 ». Отже, неможливо зробити висновок, що вказаний платіж було проведено на виконання оспорюваного кредитного договору. Щодо повідомлення операційного директора АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Примаченко Т. №БТ/Е-557 від 07 січня 2026 року, яке згадується у заочному рішенні від 12.01.2026 у справі №157/1934/25, то сторона відповідача позбавлена можливості надати оцінку цьому доказу, оскільки на дату складення цієї заяви вказаний доказ відсутній в матеріалах справи в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд». Єдиними письмовими доказами, що можуть доводити отримання грошових коштів та наявність заборгованості, є оригінали первинних фінансово-господарських документів. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 30.01.2018 по справі №29-05/2023-Ф61/16891/15-ц. Отже, позивачем не доведено належними та достатніми доказами передання коштів на виконання кредитного договору від 02.04.2024 №1412657. У наданих позивачем Розрахунку заборгованості за кредитним договором від 02.04.2024 №1412657 за період з 02.04.2024 по 22.10.2024 відсутня дата «02.05.2024». 24.12.2023 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 №3498-IX. Даним Законом було внесено зміни в ряд інших законодавчих актів, зокрема, у Закон України «Про споживче кредитування». Зважаючи на дату набуття чинності змінами у Законі України «Про споживче кредитування», законодавець встановив такі максимальні розміри денної процентної ставки: з 24.12.2023 по 21.04.2024 - 2,5%; з 22.04.2024 по 19.08.2024 -1,5%; з 20.08.2024 - 1%. У разі доведення позивачем факту укладення кредитного договору та передання коштів у кредит, нарахування за процентами не можуть перевищувати 59 687 грн 50 коп. Позивачем не надано суду достовірних доказів відступлення права вимоги до відповідача та дійсності такої вимоги. Отже, позивачем не доведено наявність правовідносин, укладення кредитного правочину, надання коштів у кредит та відступлення права вимоги.

Ухвалою суду від 20 лютого 2026 року ОСОБА_1 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Усенко М.І. у судове засідання не з`явився, подав заяву, з якої вбачається, що він просить заяву відповідача про перегляд заочного рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12 січня 2026 року залишити без задоволення, а рішення суду без змін, а також заяву розглянути у відсутності представника позивача. В обґрунтування зазначає, що наведені у заяві відповідача аргументи є безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконання зобов`язання за кредитним договором. Відповідач стверджує, що не підписував кредитний договір № 1412657від 02.04.2024 року та не отримував кредитних коштів. Між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1412657 від 02.04.2024 року, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін, встановлений Договором, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Підписавши даний договір в електронній формі з використанням електронного підпису через одноразовий ідентифікатор ОСОБА_1 підтвердив отримання та був ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних умов кредитування. Підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором. Відповідно до пункту 7.2 кредитного договору Товариство здійснює віддалену ідентифікацію споживача з метою надання фінансових послуг. Така ідентифікація може здійснюватися одним або декількома зазначеними способами: отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника; отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння РНОКПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої КЕП власника ідентифікаційного документа; отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій; використання інструменту покладання шляхом інформації від третьої особи - суб`єкта первинного фінансового моніторингу про ідентифікацію , верифікацію клієнтів. Таким чином, укладенню кредитного договору передувала процедура авторизації позичальника через систему BankID, що передбачає проходження багаторівневої перевірки особи через обслуговуючий банк та унеможливлює здійснення такої авторизації сторонньою особою без наявності відповідних персональних даних та доступу до банківських сервісів. Отже, підписання кредитного договору відбулося після належної ідентифікації особи через систему BankID НБУ та перевірки її даних через Українське бюро кредитних історій. У процесі ідентифікації особа надала персональні дані, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані, дату народження, стать, номер телефону та адресу електронної пошти. Цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства електронними підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Таким чином, кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладеним. Відтак, твердження про незнання та непроінформованість відповідача щодо укладення та умов договору є безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З огляду на це, можна дійти висновку, що дотримано всіх умов правомірності кредитного договору № 1412657 від 02.04.2024 року, передбачених законодавством. Також відповідачу було надано право ознайомитися із Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», де були відображенні всі умови укладання таких електронних договорів, що підтверджується кредитним договором, який підписав відповідач. Позивачем до позовної заяви було додано засвідчену копія Повідомлення про перерахування коштів за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1412657 від 02.04.2024 року. Дана довідка засвідчує факт передання коштів на картку відповідача. Також позивачем був наданий протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису. У позовній заяві позивач чітко прописав, які саме докази у вигляді письмових копій були долучені до позовної заяви. Також всі додатки до позовної заяви були належно засвідчені підписом, датою такого засвідчення та печаткою. Тому дана копія кредитного договору відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства та надана в належній якості. В додатках до позовної заяви позивачем була додано розрахунок заборгованості, де чітко зазначалася сума основного боргу, проценти (знижені та стандартні), штраф, пеня, сума загальної заборгованості, тому аргумент представника відповідача вважаємо необґрунтованим. Як вже зазначалось ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами, а, отже, підписавши його за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора відповідач погодився з усіма його положеннями, в тому числі й з процентною ставкою, яка застосовувалась, та періодом, за який відсотки нараховувались. Станом на дату звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості розмір непогашених відсотків відповідача складає 126 875 грн. Також позивачем до позовної заяви було додано розрахунок заборгованості. Даний документ є складений первісним кредитором та підписаний уповноваженою особою кредитодавця. Також вагомим аргументом є факт того, що відповідач за весь період кредитування не вніс жодного платежу щодо погашення заборгованості за кредитним договором №1412657 від 02.04.2024, що підтверджує невиконання взятих на себе зобов`язань. У зв`язку із відсутністю платежів і утворилася заборгованість за кредитним договором. На підтвердження наявності у ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Права вимоги до ОСОБА_1 суду було надано копію Договору про відступлення прав вимоги №22102024 від 22.10.2024, копію витягу з Реєстру прав вимог до Договору про відступлення прав вимоги №22102024 від 22.10.2024 та копію платіжного доручення про оплату купівельної ціни до Договору про відступлення прав вимоги №22102024 від 22.10.2024. Товариство надало витяг з Реєстру прав вимог №22102024 від 22.10.2024 до Договору про відступлення прав вимоги №22102024 від 22.10.2024 з метою захисту інформації, яка містить банківську таємницю щодо осіб, що не є учасниками даної справи (ст. 60 ЗУ «Про банківську таємницю»). Тому Представником на вимогу суду надано витяг з Реєстру прав вимог з якого слідує, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1412657від 02.04.2024. Також на підтвердження укладення договору відступлення Товариство надало акт приймання-передачі, платіжну інструкцію до договору відступлення та сам договір відступлення №22102024 від 22.10.2024. Представник відповідача зазначає усі надані документи такими, що не доводять перехід права вимоги за кредитним договором до позивача. Отже, аргументи щодо неналежності витягу з реєстру до Договору про відступлення права вимоги №22102024 від 22.10.2024 року, на думку Товариства, є безпідставними.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду були повідомлені у встановленому законом порядку.

З`ясувавши обставини ухвалення заочного рішення та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заяву про перегляд заочного рішення належить задовольнити, зважаючи на таке.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що заочним рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12 січня 2026 року задоволено частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по кредитному договору № 1412657 від 02 квітня 2024 року у розмірі 151 875 (сто п`ятдесят одна тисяча вісімсот сімдесят п`ять) гривень, з яких: 25 000 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 126 875 гривень заборгованість за процентами.

Справу було розглянуто у відсутності відповідача ОСОБА_1 . Копію рішення суду відповідач ОСОБА_1 отримав лише 16 січня 2026 року у електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд».

З матеріалів справи вбачається, що суд повідомляв відповідача про час, дату та місце розгляду справи шляхом надіслання повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання останнього та до його електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд», а також через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

Разом з тим, як вбачається з довідки на поштовому відправленні, що містило копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та доданих до неї документів і було адресоване відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 , повідомленим позивачем, останній за таким місцем проживання відсутній.

Обґрунтовуючи поважність причин неявки у судове засідання та неподання відзиву представник відповідача посилається на те, що фактично не отримував повістки про виклик до суду та не був обізнаний про час та дату розгляду справи.

Враховуючи зазначені обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не з`явився у судове засідання і не повідомив про причини своєї неявки та не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, адже не був обізнаний про наявність справи та про час, дату та місце її розгляду.

В обґрунтування заяви про скасування заочного рішення відповідач та його представник серед іншого посилаються на проведений ними розрахунок заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи його правомірність положеннями діючого на час укладення кредитного договору закону та судовою практикою.

Зазначені докази та доводи, на думку суду, мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому з урахуванням поважних причин неявки відповідача у судове засідання, не повідомлення ним про причини своєї неявки та не подання відзиву на позовну заяву, заяву про скасування заочного рішення доцільно та необхідно задовольнити, заочне рішення суду скасувати та призначити справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 258-260, 286 - 288 ЦПК України, суд

постановив :

Заяву відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12 січня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору скасувати.

Призначити справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні на 15 годину 00 хвилин 30 березня 2026 року у приміщенні Камінь-Каширського районного суду Волинської області за адресою: вул. Воля, 13, м. Камінь-Каширський, Волинська область.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Антонюк