Справа № 944/1834/24 Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П.
Провадження № 22-ц/811/1842/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

Секретар Іванова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №944/1834/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Доніної Ольги Віталіївни на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 09 травня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

26 березня 2024 року засобами поштового зв"язку представник Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" Мєшнік Костянтин Ігорович подав до Яворівського районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 211 196,84 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 06 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 06.05.2018року, на підставі якої був відкритий поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 та встановлений кредитний ліміт на суму 80 000грн.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпорядитися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, станом на 28.12.2022 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим заборгованість за кредитом стала простроченою та станом на 15 січня 2024 року становить 211 196,84 грн.

Просить позовні вимоги задовольнити. Стягнути з відповідача в користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» в розмірі 211 196грн. 84коп. та судові витрати, пов`язаних із сплатою судового збору в розмірі 3 028 грн.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 09 травня 2025 року задоволено позовні вимоги АТ «Універсал Банк».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суму заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06.05.2018 в розмірі 211 196,84 грн та судові витрати, пов`язаних із сплатою судового збору в розмірі 3 028 грн.

Рішення суду оскаржила представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Доніна О.В.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним. Банком відповідачу було надано кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 80000 грн. При підписанні анкети-заяви від 06 травня 2018 року будь-яких інших документів або умов обслуговування рахунків він не підписував. У анкеті-заяві процентна ставка не зазначена, а також не встановлено строку дії кредитної картки, строк повернення кредиту, загальна вартість кредиту, нарахування відсотків тощо. Безпідставно нараховані банком відсотки погашалися за рахунок тіла кредиту, внаслідок чого заборгованість за тілом кредиту не зменшувалася. Відповідачем було сплачено кошти на погашення заборгованості в розмірі більшому встановленого кредитного ліміту.

Просить скасувати рішення Яворівського районного суду Львівської області від 09 травня 2025 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

22 липня 2025 року представник АТ "Універсал Банк" Македон О.А через підсистему "Електронний суд" подав відзив на апеляційну скаргу. Відзив мотивовано тим, апеляційна скарга є безпідставною, тому її потрібно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Зазначає, що ОСОБА_1 є користувачем банківських послуг і він погодився з усіма умовами, на підставі яких йому нараховуються відсотки. Відповідно до виписки про рух коштів, баланс на кінець періоду складає мінус 131 196,84 грн, сама ж заборгованість складає 211 196,84 грн, яка складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту та суми овердрафту.

Сторони в судове засідання не з"явиися, хоча про місце, час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 06.05.2018, відповідно до якої відповідач погодився з тим, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Зі змісту анкети-заяви від 06.05.2018 вбачається, що така є також заявою на відкриття рахунку в якій відповідач просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні на його ім`я та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у додатку.

Згідно з пунктом 6 анкети-заяви, відповідач просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги, у тому числі електронний цифровий підпис, обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в банку. Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним відкритим ключем.

До договору банком також долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, в редакції, затвердженій Протоколом Правління №46 від 24.11.2021 року, який набуває чинності з 27.11.2021 року.

З долучених до позовної заяви письмових доказів вбачається, що сторонами підписано паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, який, серед іншого, містить інформацію щодо реальної річної процентної ставки (44,26%, в пільговому періоді 0 %) та орієнтовної загальної вартості кредиту споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 136 668,07 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позову, суд виходив з тих підстав, що між сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договори, відповідач, отримавши кредит, належним чином не виконував взяті на себе зобов"язання у звязку з чим у нього утворилася заборгованість в загальному розмірі 211196,84 грн.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання- це правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Також, згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У зв`язку з підписанням між сторонами (банком та клієнтом) 06 травня 2018 року анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, ОСОБА_1 було згенеровано електронний ключ для використання для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором.

При зверненні до суду з цим позовом, представником АТ «Універсал Банк» було долучено:

розрахунок заборгованості за договором б/н від 06 травня 2018 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 15 січня 2024 року;

фотокопію анкети-заяви до договору про надання банківських послуг;

частково роздруковані умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів в редакції Розпорядження №46 від 27 листопада 2021 року;

тарифи встановлені за користування Чорною карткою monobank;

паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank;

фотокопії паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 ;

довіреність;

фотокопію банківської ліцензії;

фотокопію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

часткову фотокопію статуту АТ «Універсал Банк»;

докази сплати судового збору.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять належних доказів в підтвердження факту отримання ОСОБА_1 кредиту, заборгованість за яким банк просить стягнути з нього, хоча, згідно доводів апеляційної скарги, представник відповідача не заперечує факт встановлення кредитного ліміту на рахунку, в той же час заперечує правомірність нарахування відсотків за користування кредитом та зазначає, що сплачених коштів на погашення заборгованості було достатньо для погашення всієї суми заборгованості за тілом кредиту.

Як вбачається з анкети-заяви, долученої до позовної заяви, в ній не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди, відсутні відомості про те, що відповідач отримав платіжну картку, строк дії цієї картки.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, яке рішення було прийнято банком за заявою відповідача, яка картка йому була видана, а також доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу.

Сам по собі розрахунок заборгованості не відноситься до первинних банківських документів і відображає методику нарахування позивачем заборгованості, але не відображає операції з надходження кредитних коштів на рахунки клієнта та їх повернення.

У розрахунку заборгованості зазначено, що розмір заборгованості за наданим кредитом складає 211 196,84 грн. і вказана сума заявлена банком до стягнення. Проте, будь-яких доказів користування кредитними коштами, підвищення (збільшення) кредитного ліміту до матеріалів справи позивачем надано не було.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені, зокрема, відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ № 566 від 30 грудня 1998 року (чинного на час проведення грошових операцій за кредитним договором).

Згідно із зазначеним положенням закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами).

Таким чином, виписка з особового рахунку, може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18.

Позивачем не надано до суду банківської виписки з рахунку позичальника, що підтверджує рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня та є підтвердженням виконаних за день операцій.

За відсутності доказів про розмір наданого кредиту, суд позбавлений можливості зробити висновок про належність, достовірність та достатність розрахунку позову, який є одностороннім документом позивача та не був погоджений з відповідачем.

Долучений банком розрахунок є виключно внутрішнім документом банку, підготовленим його працівниками та відображає односторонню арифметичну калькуляцію позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.

Лише після звернення представника ОСОБА_1 - адвоката Доніної О.В. можна прийти до висновку, що ОСОБА_1 на його рахунку встановлено кредитний ліміт 80000 грн, однак коли такий ліміт встановлено і на якій підставі, встановити неможливо.

Окрім цього, матеріали справи не містять доказів для з"ясування з якими саме умовами погодився ОСОБА_1 , підписуючи 06.05.2018 анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, яка йому була видана картка, якими були погоджені умови користування кредитними коштами, а саме, розмір відсоткової ставки та інше.

З долучених до позовної заяви доказів неможливо беззаперечно встановити, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк», який утворився після підписання ним 06 травня 2018 року анкети-заяви до договору про надання банківських послуг та неналежного виконання умов договору, що становить 211 196,84 грн, у зв"язку з чим суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про доведеність зі сторони АТ «Універсал Банк» наявності заборгованості в ОСОБА_1 перед банком. Із врахуванням зазначеного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 09 травня 2025 року підлягає скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог через недоведеність.

Відповідно до ч.1 п.п. 3,4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:п3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 поніс судові витрати пов`язані із сплатою судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн. відтак такі слід стягнути на його користь з АТ «Універсал Банк».

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 141 ч.1; 374 ч.1п.2; 376 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Доніної Ольги Віталіївни задовольнити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 09 травня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» ()на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції в розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривнi 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2026 року.

Головуюча суддя Ю.Р. Мікуш

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра