1Справа № 331/144/26 2/335/1438/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Куян О.С., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Шелудько О.О., розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шелудько Оксани Олександрівни про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Вартанової Гаяне Михайлівни, до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Вартанової Г.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, в якому просить усунути перешкоди ОСОБА_2 у здійсненні права користування та розпорядження житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у доступі до вказаного житла; вселити ОСОБА_2 у зазначену квартиру; зобов`язати ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 дублікат ключів від вхідних дверей квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та повернути ОСОБА_2 оригінали правовстановлюючих документів на зазначену квартиру.

Ухвалою судді від 09.02.2026, прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження вказану позовну, та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 03.03.2026 на 10-00 год.

27.02.2026 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Шелудько О.О. подано клопотання про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №331/7526/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в обох цих справах спір стосується одного й того ж об`єкта нерухомості.

Предметом даної справи є вимога про усунення перешкод у користуванні майном як об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Водночас у справі №331/7526/24 вирішується питання правового режиму цього майна та визначення часток сторін у праві власності. У разі ухвалення рішення у справі про поділ майна, статус спірної квартири зміниться зі спільної сумісної власності на спільну часткову власність із визначенням конкретних часток сторін. Така зміна правового режиму майна, на думку заявника, безпосередньо вплине на обсяг прав та обов`язків сторін, спосіб реалізації права користування та наявність чи відсутність підстав для заявлених позовних вимог.

Без встановлення правового режиму спірного майна та визначення часток сторін неможливо належним чином встановити: чи має позивач самостійне право вимагати вселення; в яких межах він може реалізовувати право користування; чи дійсно існують неправомірні перешкоди, а не об`єктивна неможливість користування.

Крім того, квартира перебуває у стані капітального ремонту (відсутність комунікацій, наявність будівельних матеріалів), що саме по собі унеможливлює фактичне вселення та користування житлом і свідчить про відсутність складу порушення як такого.

Фактично Позивач намагається отримати судове рішення щодо способу користування майном, правовий режим якого ще не визначений судом в іншому провадженні.

Посилаючись на вказані обставини, представник відповідача зазначає, що у даному випадку має місце саме об`єктивна неможливість розгляду спору, оскільки без вирішення питання про поділ майна суд позбавлений можливості встановити належний обсяг прав сторін та дати належну правову оцінку заявленим вимогам.

03.03.2026 представником ОСОБА_2 адвокатом Вартановою Г.М. подані заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, в яких зазначено, що Відповідач обґрунтовує свою заяву положеннями пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, зазначаючи про нібито об`єктивну неможливість розгляду цього спору до визначення часток сторін у праві власності на квартиру.

Однак, Відповідач свідомо ігнорує другу частину цієї ж норми, яка прямо встановлює: «суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».

Предметом доказування у справі за негаторним позовом є встановлення двох фактів: 1) наявність у позивача права власності (або права користування) на майно станом на сьогодні; 2) наявність перешкод у здійсненні цього права з боку відповідача.

Станом на сьогодні ОСОБА_2 є єдиним власником спірної квартири, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Доки судом в іншій справі не ухвалено рішення про зміну правового режиму цього майна та його поділ, Позивач залишається його законним власником у повному обсязі.

Зібрані у даній справі докази цілком дозволяють суду встановити факт наявності у Позивача права на доступ до квартири та факт порушення цього права Відповідачем, безвідносно до того, чим завершиться спір про поділ майна.

Твердження Відповідача про те, що без визначення часток неможливо встановити обсяг прав Позивача на користування майном, є хибним та суперечить нормам матеріального права, оскільки наявність у провадженні суду спору про поділ майна подружжя жодним чином не «заморожує» і не призупиняє конституційне право особи користуватися майном, яке належить їй на законних підставах станом на поточний момент.

Більше того, навіть якщо в майбутньому суд визначить спірну квартиру спільною частковою власністю, відповідно до ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має рівне право на володіння та користування цим майном. Таким чином, незалежно від результатів розгляду справи про поділ майна, чи залишиться Позивач єдиним власником, чи стане співвласником її частки, його право на безперешкодний фізичний доступ до квартири є беззаперечним і не підлягає обмеженню. Відповідно, жодних «взаємовиключних судових рішень», ухвалено бути не може.

Позивач, його представник та третя особа, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання, у судове засідання не з`явились, про поважні причини неявки до суду не повідомили, будь-яких клопотань, станом на час відкриття підготовчого судового засідання у цій справі, до суду не надходило.

З огляду на викладені обставини, суд керуючись ст. 223 ЦПК України, вважав за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності осіб, які не з`явились у судове засідання, та перейшов до розгляду клопотання про зупинення провадження у справі.

У підготовчому судовому засіданні відповідач та її представник клопотання про зупинення провадження у справі підтримали та просила його задовольнити з підстав, які в ньому викладені.

Суд, заслухавши відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваного процесуального питання, дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про зупинення провадження у цивільній справі слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом процесуальних дій, що викликане об`єктивними, тобто такими, що не залежать від суду, обставинами, які перешкоджають подальшому рухові процесу у справі.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи в суді першої інстанції», визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З аналізу вказаних норм вбачається, що підставою для зупинення провадження у справі є сукупність наступних умов: наявність справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; встановлення обставин у такій справі може прямо вплинути на розгляд справи, про зупинення провадження якої ставиться питання, тобто, справи є пов`язаними між собою; розгляд справи є неможливим до вирішення іншої, пов`язаної справи.

Також, за змістом вказаної норми зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, викликається необхідністю встановлення у судовому рішенні по іншій справі фактів, які мають значення для даної справи.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Судом встановлено, що в цій справі позивач ОСОБА_2 звернувся за захистом своїх прав, що полягають у можливості вільно користуватися належним йому на праві власності майном, які він вважає порушеними відповідачем у справі ОСОБА_1 .

В іншій справі №331/7526/24, яка перебуває у провадженні Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя (головуючий суддя Алєксєєнко А.Б.), вирішується спір колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зокрема і спірної квартири.

Тобто, у справі №331/7526/24, до набрання рішення законної справи по якій відповідач просить зупинити провадження у справі, не оспорюється право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру, а вирішується лише питання про її поділ, з визначенням часток за сторонами у справі.

При цьому, зміна режиму спільної сумісної власності на спільну часткову власність не впливає на зміст права власності, до складу якого входить в тому числі і право користування, кожного співвласника квартири.

Представник відповідача не навів аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі, не вказав обставин, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі, яка розглядається іншим складом суду, про поділ спільного майна подружжя, виключає можливість на підставі наявних доказів ухвалити судове рішення про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, що належить позивачу на праві власності.

Зміна судом в іншій справі правового режиму спільного майна подружжя, зі спільної сумісної власності, на спільну часткову, жодним чином не впливає на право власника чи співвласника нерухомого майна користуватися належним йому майном.

Тим більше, в тій іншій справі, спірна квартира не ділиться в натурі між колишнім подружжям, що підтвердила у судовому засіданні відповідач та її представник.

Сам факт взаємопов`язаності двох справ, не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що клопотання про зупинення провадження у справі є не обґрунтованим, а відтак у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 251, 259, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шелудько Оксани Олександрівни про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Вартанової Гаяне Михайлівни, до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені 03.03.2026, повний текст ухвали складено 04.03.2026.

Суддя К.В. Гашук