П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року м. Київ

Справа № 357/17176/24

Провадження: № 22-ц/824/5540/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

секретар Лаврук Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Погребняка Володимира Олексійовича в інтересах ОСОБА_1

на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Орєхова О. І.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» ( далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що упродовж жовтня-листопада 2023 року між відповідачем та первісними кредиторами, ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «Аванс Кредит», було укладено низку кредитних договорів. Кредитні договори укладалися в електронній формі з використанням електронного підпису позичальника, відтвореного шляхом застосування одноразового ідентифікатора, та передбачали надання відповідачу фінансових кредитів на умовах строковості, зворотності та платності з обов`язком повернення основної суми боргу та сплати процентів за користування кредитними коштами. У 2024 році між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» були укладені договори факторингу, відповідно до яких до позивача перейшли права грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами. Факт відступлення прав вимоги підтверджується договорами факторингу та реєстрами боржників, які є їх невід`ємною частиною. Згідно з наданими реєстрами боржників, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги до відповідача за кількома кредитними договорами, а загальний розмір заборгованості, що включає суму основного боргу та нараховані проценти, становить 108 687,50 грн, при цьому штрафні санкції (пеня) позивачем не заявлялися та не нараховувалися. Зазначено, що відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконав, грошові кошти у визначені договорами строки не повернув, а після відступлення прав вимоги не здійснив жодного платежу ні на користь позивача, ні на користь первісних кредиторів.

У зв`язку з наведеним ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 108 687,50 грн, а також понесені судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від10 листопада 2025 року позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на корить ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 04078-10/2023від 11.10.2023 у розмірі 33 092,50 гривень, за кредитним договором № 12079-11/2023 від 21.11.2023 у розмірі 17 250 гривень, за кредитним договором № 14465-10/2023 від 11.10.2023 у розмірі 22 250 гривень, за кредитним договором № 05394-11/2023 від 04.11.2023 у розмірі 8 950 гривень, за кредитним договором № 14646-10/2023 від 11.10.2023 у розмірі 27 145 гривень, загалом 108 687,50 гривень.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Погребняк В. О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, рішення просив скасувати та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції формально підійшов до оцінки спірних правовідносин, не забезпечив їх всебічного та справедливого аналізу, а також не врахував характер споживчого кредитування та правовий статус відповідача як слабшої сторони договору.

Наголошує, що укладені кредитні договори є договорами приєднання, умови яких були визначені кредиторами в односторонньому порядку, без реальної можливості впливу відповідача на їх зміст. За таких обставин, на переконання відповідача, суд мав перевірити умови договорів на відповідність принципам добросовісності, розумності та справедливості, а також на наявність істотного дисбалансу прав та обов`язків сторін.

Окрему увагу в апеляційній скарзі приділено неспівмірності заявлених до стягнення процентів у порівнянні з сумами основного боргу. Вказує, що розмір процентної заборгованості у кілька разів перевищує суму фактично отриманих коштів, що, на його думку, суперечить природі цивільного зобов`язання та перетворює проценти на засіб необґрунтованого збагачення кредитора.

Крім того, посилається на практику Конституційного Суду України та Верховного Суду, якою сформульовано підхід щодо неприпустимості надмірного фінансового тягаря для споживача та можливості судового контролю за співмірністю грошових вимог, заявлених кредитором.

Також зауважує, що суд не надав оцінки факту не повідомлення боржника про заміну кредитора, що впливає на визначення розміру заборгованості перед новим кредитором.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні адвокат Погребняк В. О. в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, упродовж жовтня-листопада 2023 року між ОСОБА_1 та низкою фінансових установ були укладені договори споживчого кредиту, за якими відповідач отримав грошові кошти на умовах строковості, платності та зворотності, однак належним чином свої зобов`язання за цими договорами не виконав.

Кредитний договір № 04078-10/2023 від 11 жовтня 2023 року.

11 жовтня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 04078-10/2023, який підписано відповідачем в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача, зазначеною у договорі (т. 1 а. с. 9-14).

Відповідно до умов договору, позичальнику було надано фінансовий кредит у розмірі 6 100 грн строком на 360 днів, з датою надання кредиту 11.10.2023 та кінцевим строком погашення 04.10.2024. Процентна ставка за користування кредитом встановлена як фіксована та становить 2,50 % на день. Проценти нараховуються з першого дня користування кредитом та підлягають сплаті кожні 25 днів.

Загальна вартість кредиту відповідно до графіка платежів складає 61 000 грн, з яких 6 100 грн - сума основного боргу, 54 900 грн - проценти за користування кредитом (т. 1 а. с. 15-18).

29 квітня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29042024-1, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором (т. 1 а.с. 19 - 21).

Згідно з реєстром боржників, розмір заборгованості за цим договором становить 33 092,50 грн, з яких 6 100 грн - основний борг, 26 992,50 грн - проценти (т. 1, а. с. 22).

Кредитний договір № 12079-11/2023 від 21 листопада 2023 року

21 листопада 2023 року між тими ж сторонами було укладено договір про надання фінансового кредиту № 12079-11/2023, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (т. 1 а. с. 24-29).

За умовами договору відповідачу надано кредит у розмірі 3 000 грн строком на 360 днів, з датою повернення 14.11.2024. Процентна ставка також становить 2,50 % на день, проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості.

Загальна вартість кредиту складає 30 000 грн, з яких 3 000 грн - тіло кредиту, 27 000 грн - проценти (т. 1 а. с. 30-34).

28 травня 2024 року право вимоги за цим договором було відступлено позивачу на підставі договору факторингу № 28052024 (т. 1 а. с. 35 - 39).

Розмір заборгованості за цим договором становить 17 250 грн, з яких 3 000 грн - основний борг, 14 250 грн - проценти.

Кредитний договір № 14465-10/2023 від 11 жовтня 2023 року

11 жовтня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 14465-10/2023 (т. 1 а. с. 43-48).

Сума кредиту - 5 000 грн, строк - 360 днів, дата погашення - 04.10.2024. Процентна ставка - 2,50 % на день, тип ставки - фіксований. Загальна вартість кредиту відповідно до графіка платежів становить 50 000 грн, з яких 45 000 грн - проценти (т. 1 а. с. 49-52).

21 березня 2024 року право вимоги за цим договором відступлено ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу № 21032024 (т. 1, а. с. 80).

Заборгованість за договором складає 22 250 грн, з яких 5 000 грн - основний борг, 17 250 грн - проценти.

Кредитний договір № 05394-11/2023 від 04 листопада 2023 року.

04 листопада 2023 року укладено кредитний договір № 05394-11/2023, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 2 000 грн строком до 28.10.2024 (т. 1 а. с. 54-59).

Процентна ставка - 2,50 % на день. Загальна вартість кредиту складає 20 000 грн, з яких 18 000 грн - проценти (т. 1 а.с. 60-63).

Право вимоги перейшло до позивача на підставі договору факторингу від 21.03.2024(т. 1, а. с. 80).

Сума заборгованості - 8 950 грн, у тому числі 2 000 грн - тіло кредиту, 6 950 грн - проценти.

Кредитний договір № 14646-10/2023 від 11 жовтня 2023 року

11 жовтня 2023 року між сторонами укладено ще один договір фінансового кредиту № 14646-10/2023 на суму 6 100 грн строком до 04.10.2024 (т. 1 а. с. 65-70).

Процентна ставка - 2,50 % на день. Загальна вартість кредиту становить 61 000 грн, з яких 54 900 грн - проценти (т. 1 а. с. 71-74).

Право вимоги за договором також перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу від 21.03.2024 (т. 1, а. с. 80).

Заборгованість за договором становить 27 145 грн, з яких 6 100 грн - основний борг, 21 045 грн - проценти.

Загальні обставини виконання зобов`язань

Згідно з умовами зазначених вище кредитних договорів, відповідач зобов`язувався своєчасно повернути суму кредиту та сплачувати проценти за користування ним. Проте ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав, у встановлені договором строки кредитні кошти та проценти не повернув.

Після відступлення прав вимоги позивачу відповідач не здійснив жодного платежу ні на користь позивача, ні на користь первісних кредиторів. Штрафні санкції після переходу права вимоги позивачем не нараховувалися.

Загальний розмір заборгованості, заявлений до стягнення, складає 108 687,50 грн.

Крім того, в ході судового розгляду судом було витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 карткових рахунків, відкритих у банку станом на 11 жовтня 2023 року, факту емітування на його ім`я платіжної картки № НОМЕР_1 , руху грошових коштів за вказаною платіжною карткою за період з 11.10.2023 по 26.11.2023, а також щодо належності відповідачу номера телефону НОМЕР_2 (т. 2 а. с. 25-29).

На виконання зазначеної ухвали суду 05 листопада 2025 року за вхідним № 64371 до суду надійшла відповідь АТ КБ «ПриватБанк» з наданням витребуваної інформації (т. 2, а. с. 148 - 153).

Згідно з наданими банком відомостями встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 дійсно емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , яка прив`язана до карткового рахунку № НОМЕР_4 .

Також у відповіді банку зазначено, що фінансовим номером телефону, на який надсилалися повідомлення для підтвердження операцій за вказаною платіжною карткою у період з 11.10.2023 по 26.11.2023, є номер НОМЕР_5 , який знаходиться та перебував в анкетних даних ОСОБА_1 .

Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку з карткового рахунку № НОМЕР_3 за період з 11.10.2023 по 26.11.2023, з якої вбачається, що відповідач є активним користувачем зазначеної платіжної картки.

З аналізу виписки встановлено, що у вказаний період на платіжну картку відповідача, серед інших операцій, було зараховано грошові кошти у розмірах 3 000 грн, 6 100 грн, 6 100 грн, 5 000 грн та 2 000 грн, що у своїй сукупності відповідає сумам кредитних коштів, наданих за спірними кредитними договорами.

Крім того, у ході судового розгляду ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало додаткові докази з сервісу онлайн-платежів IPay.ua, які підтверджують факт перерахування грошових коштів відповідачу за спірними кредитними договорами (т. 1 а. с. 57, 62, 68, 75).

Задовольняючи позов ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд першої інстанції виходив із доведеності заявлених позовних вимог.

Проте, колегія суддів не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених у справі фактичних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, отримавши передбачені умовами кредитних договорів грошові кошти, належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо їх повернення. Унаслідок такого порушення умов договорів у відповідача утворилася заборгованість за основною сумою кредиту, розмір якої підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами та підлягає стягненню з позичальника на користь кредитора.

Водночас, перевіряючи умови кредитних договорів у частині нарахування та стягнення процентів за користування кредитом, а також оцінюючи відповідні висновки суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Щодо стягнення відсотків за користуванням кредитними коштами.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У справах про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави, кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме, надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У справі, яка переглядається, фактичні обставини справи вказують на те, що позивач (кредитор) довів належними і допустимими доказами факт укладення між первісним кредиторомта ОСОБА_1 кредитних договорів, надання позичальнику кредитних коштів, тобто, виконання належним чином обов`язків передбачених договорами.

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів на спростування презумпції правомірності кредитних договорів. Зазначені догови недійсними в частині сплати процентів за користування позикою не визнано.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на положення ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», доповненої частиною п`ятою Законом № 3498-ІX від 22.11.2023, яка встановлює максимальний розмір денної процентної ставки - не більше 1 %.

Закон № 3498-ІX набрав чинності 24.12.2023, а його перехідні положення (п. 17) встановлюють тимчасові ліміти: перші 120 днів (24.12.2023 - 22.04.2024) - не більше 2,5 % на день; наступні 120 днів (23.04.2024 - 19.08.2024) - не більше 1,5 % на день; після 20.08.2024 - не більше 1 % на день.

Колегія суддів зауважує, що встановлені Законом України № 3498-ІХ обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки підлягають застосуванню до всіх договорів про споживчий кредит, у яких нарахування процентів здійснювалося після 24 грудня 2023 року. Як убачається з матеріалів справи, нарахування процентів за спірними кредитними договорами відбувалося і після набрання чинності зазначеним Законом, у зв`язку з чим відповідні обмеження підлягають застосуванню і до цих правовідносин.

З огляду на наведене вище, колегія суддів доходить висновку про те, що відсотки, нараховані кредитодавцем, мають бути перераховані відповідно до встановлених Законом максимальних денних ставок. У зв`язку з чим, розрахунок відсотків здійснюється колегією суддів наступним чином.

Щодо кредитного договору № 04078-10/2023 від 11 жовтня 2023 року.

Як убачається з матеріалів справи, умовами п.п. 1.1, 1.2, 1.4 п. 1 кредитного договору № 04078-10/2023 від 11 жовтня 2023 року передбачено, що Товариство надало клієнту фінансовий кредит у розмірі 6 100 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитними коштами у порядку та на умовах, визначених договором.

Тип кредиту - кредит; мета отримання - на власні потреби клієнта. Кредит надано строком на 360 календарних днів: дата надання кредиту - 11.10.2023, дата повернення - 04.10.2024. Тип процентної ставки - фіксована, розмір процентної ставки - 2,5 % на день, яка застосовується в межах строку кредитування, визначеного пунктом 1.2 договору. Позичальник зобов`язався сплачувати проценти кожні 25 днів. Умов пролонгації зазначений договір не містить.

Відповідно до п.п. 4.1.1, 4.1.2 п. 4 договору кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання інших зобов`язань, передбачених договором і додатками до нього.

Додатком № 1 до кредитного договору № 04078-10/2023 погоджено графік платежів, відповідно до якого за користування кредитними коштами протягом усього строку кредитування (360 днів - з 11.10.2023 по 04.10.2024) сума процентів становить 54 900 грн, а загальна вартість кредиту - 61 000 грн.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на положення статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», доповненої частиною п`ятою Законом України № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року, яким установлено імперативні обмеження максимального розміру денної процентної ставки.

Зазначений Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року, а його перехідними положеннями (п. 17) встановлено такі граничні розміри процентної ставки:

з 24.12.2023 по 22.04.2024 (перші 120 днів) - не більше 2,5 % на день;

з 23.04.2024 по 19.08.2024 (наступні 120 днів) - не більше 1,5 % на день;

з 20.08.2024 - не більше 1 % на день.

Колегія суддів зауважує, що наведені обмеження мають імперативний характер і поширюються на всі договори про споживчий кредит, за якими нарахування процентів здійснювалося після набрання чинності Законом № 3498-ІХ, незалежно від дати укладення таких договорів. Як убачається з матеріалів справи, нарахування процентів за кредитним договором № 04078-10/2023 тривало і після 24.12.2023, а отже відповідні обмеження підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

З урахуванням наведеного колегія суддів доходить висновку про те, що проценти за користування кредитом за кредитним договором № 04078-10/2023 підлягають перерахунку відповідно до вимог Закону України № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року із застосуванням встановлених ним граничних денних процентних ставок. Водночас, з огляду на те, що позивач здійснив нарахування процентів лише до дати відступлення права вимоги, колегія суддів також здійснює перерахунок процентів за користування кредитом за період до 29 квітня 2024 року - дня відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором.

Перерахунок максимально допустимих відсотків

Сума основного боргу (тіло кредиту): 6 100 грн.

Перший період

24.12.2023 - 22.04.2024 (120 днів)

Гранична ставка: 2,5 % на день

Денна сума процентів:

6 100 грн ? 2,5 % = 152,50 грн

За 120 днів:

152,50 грн ? 120 = 18 300,00 грн

Другий період

23.04.2024 - 29.04.2024 (7 днів)

Гранична ставка: 1,5 % на день

Денна сума процентів:

6 100 грн ? 1,5 % = 91,50 грн

За 7 днів:

91,50 грн ? 7 = 640,50 грн

Загальна сума допустимих процентів

18 940,50 грн

(18 300,00 грн + 640,50 грн)

Отже, максимально допустима сума процентів за кредитним договором № 04078-10/2023 за період з 24.12.2023 по 29.04.2024 становить 18 940,50 грн.

Колегія суддів зазначає, що всі проценти, нараховані кредитодавцем в частині, що перевищує встановлений законом розмір, суперечать вимогам Закону України № 3498-ІХ, є протиправними та не підлягають стягненню.

Щодо кредитного договору№ 12079-11/2023 від 21 листопада 2023 року

Як убачається з матеріалів справи, умовами п.п. 1.1, 1.2, 1.4 п. 1 Кредитного договору № 12079-11/2023 від 21 листопада 2023 року передбачено, що Товариство надало клієнту фінансовий кредит у розмірі 3 000 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитними коштами у порядку та на умовах, визначених договором.

Тип кредиту - кредит; мета отримання кредиту - на власні потреби клієнта. Кредит надано строком на 360 календарних днів: дата надання кредиту -21.11.2023, дата повернення -14.11.2024. Тип процентної ставки -фіксована, розмір процентної ставки -2,5 % на день, яка застосовується в межах строку кредитування, визначеного пунктом 1.2 договору. Позичальник зобов`язався сплачувати проценти кожні 25 днів. Умов пролонгації зазначений договір не містить.

Відповідно до п.п. 4.1.1, 4.1.2 п. 4 договору кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання інших зобов`язань, передбачених договором і додатками до нього.

Додатком № 1 до кредитного договору № 12079-11/2023 погоджено графік платежів, відповідно до якого за користування кредитними коштами протягом усього строку кредитування (360 днів - з 21.11.2023 по 14.11.2024) сума процентів становить 27 000 грн, а загальна вартість кредиту -30 000 грн.

Оскільки нарахування процентів за кредитним договором № 12079-11/2023 здійснювалося після набрання чинності Законом України № 3498-ІХ, відповідні обмеження підлягають застосуванню до дати відступлення права вимоги - 28 травня 2024 року.

Перерахунок максимально допустимих відсотків

Сума основного боргу (тіло кредиту): 3 000 грн.

Перший період

24.12.2023 - 22.04.2024 (120 днів)

Гранична ставка: 2,5 % на день

Денна сума процентів:

3 000 грн ? 2,5 % = 75,00 грн

За 120 днів:

75,00 грн ? 120 = 9 000,00 грн

Другий період

23.04.2024 - 28.05.2024 (36 днів)

Гранична ставка: 1,5 % на день

Денна сума процентів:

3 000 грн ? 1,5 % = 45,00 грн

За 36 днів:

45,00 грн ? 36 = 1 620,00 грн

Загальна сума допустимих процентів

10 620,00 грн(9 000,00 грн + 1 620,00 грн)

Отже, максимально допустима сума процентів за кредитним договором № 12079-11/2023 за період з 24.12.2023 по 28.05.2024 становить 10 620,00 грн.

Щодо кредитного договору № 14465-10/2023 від 11 жовтня 2023 року

Як убачається з матеріалів справи, умовами пунктів 1.1, 1.2, 1.4 пункту 1 Кредитного договору № 14465-10/2023 від 11 жовтня 2023 року передбачено, що Товариство надало позичальнику фінансовий кредит у розмірі 5 000 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитними коштами у порядку та на умовах, визначених договором.

Тип кредиту - споживчий кредит; мета отримання - на власні потреби позичальника. Кредит надано строком на 360 календарних днів: дата надання кредиту - 11.10.2023, дата повернення - 04.10.2024. Процентна ставка є фіксованою та становить 2,5 % на день, яка застосовується в межах строку кредитування. Позичальник зобов`язався сплачувати проценти кожні 25 днів. Умов пролонгації договір не містить.

Відповідно до додатка № 1 до договору, загальна сума процентів за весь строк кредитування становить 45 000 грн, а загальна вартість кредиту - 50 000 грн.

Разом з тим, 21 березня 2024 року право вимоги за цим кредитним договором було відступлено.

Оскільки нарахування процентів здійснювалося після набрання чинності Законом України № 3498-ІХ від 22.11.2023, колегія суддів виходить з необхідності застосування встановлених цим Законом граничних розмірів денної процентної ставки. Водночас перерахунок процентів здійснюється лише за період до дати відступлення права вимоги - 21.03.2024, що узгоджується з підходом, застосованим самим позивачем.

Перерахунок максимально допустимих відсотків

Сума основного боргу (тіло кредиту): 5 000 грн

Період нарахування: 24.12.2023 - 21.03.2024

Гранична ставка: 2,5 % на день

Кількість календарних днів: 89 днів

Денна сума процентів:

5 000 грн ? 2,5 % = 125,00 грн

Сума процентів за 89 днів:

125,00 грн ? 89 = 11 125,00 грн

Отже, максимально допустима сума процентів за кредитним договором № 14465-10/2023 за період до 21.03.2024 становить 11 125,00 грн.

Щодо кредитного договору № 05394-11/2023 від 04 листопада 2023 року

Умовами кредитного договору № 05394-11/2023 від 04 листопада 2023 року передбачено надання позичальнику фінансового кредиту у розмірі 2 000 грн на умовах строковості, зворотності та платності. Кредит надано строком на 360 календарних днів: з 04.11.2023 по 28.10.2024, із фіксованою процентною ставкою 2,5 % на день, без умов пролонгації.

Відповідно до додатка № 1 до договору, загальна сума процентів за користування кредитом становить 18 000 грн, а загальна вартість кредиту - 20 000 грн.

21 березня 2024 року право вимоги за договором відступлено.

Перерахунок максимально допустимих відсотків

Сума основного боргу: 2 000 грн

Період: 24.12.2023 - 21.03.2024

Ставка: 2,5 % на день

Кількість днів: 89

Денна сума процентів:

2 000 грн ? 2,5 % = 50,00 грн

Сума процентів:

50,00 грн ? 89 = 4 450,00 грн

Отже, максимально допустима сума процентів за кредитним договором № 05394-11/2023 за період до 21.03.2024 становить 4 450,00 грн.

Щодо кредитного договору № 14646-10/2023 від 11 жовтня 2023 року

З матеріалів справи убачається, що за кредитним договором № 14646-10/2023 від 11 жовтня 2023 року позичальнику було надано фінансовий кредит у розмірі 6 100 грн строком на 360 календарних днів - з 11.10.2023 по 04.10.2024, із фіксованою процентною ставкою 2,5 % на день та без умов пролонгації.

Відповідно до додатка № 1 до договору, загальна сума процентів за користування кредитом становить 54 900 грн, а загальна вартість кредиту - 61 000 грн.

21 березня 2024 року право вимоги за цим договором було відступлено.

Перерахунок максимально допустимих відсотків

Сума основного боргу: 6 100 грн

Період: 24.12.2023 - 21.03.2024

Ставка: 2,5 % на день

Кількість днів: 89

Денна сума процентів:

6 100 грн ? 2,5 % = 152,50 грн

Сума процентів:

152,50 грн ? 89 = 13 572,50 грн

Отже, максимально допустима сума процентів за кредитним договором № 14646-10/2023 за період до 21.03.2024 становить 13 572,50 грн.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів доходить висновку, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2025 року підлягає зміні в частині визначення розміру заборгованості за відсотками, шляхом приведення її у відповідність до вимог Закону України № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року та фактичного періоду нарахування процентів до дати відступлення права вимоги, як це здійснено позивачем. У зв`язку з чим, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за всіма кредитними договорами, після приведення розрахунків у відповідність до вимог законодавства, становить: 78 647,50 грн, що складається з: 22 200,00 грн - сума основного боргу; 56 447,50 грн - проценти за користування кредитними коштами.

При цьому, щодо решти доводів апеляційної скарги, колегія суддів відмічає про таке.

Посилання на те, що суд першої інстанції формально підійшов до оцінки спірних правовідносин та не врахував статус відповідача як слабшої сторони договору, є декларативними і не підтверджені конкретними обставинами справи.

Як убачається з рішення суду першої інстанції, суд детально дослідив: умови кожного кредитного договору;обсяг отриманих відповідачем грошових коштів; періоди нарахування процентів; правові наслідки відступлення права вимоги.

При цьому сам по собі факт укладення договорів приєднання не є підставою для їх ігнорування або визнання несправедливими, якщо такі договори не визнані недійсними у встановленому законом порядку та не містять умов, прямо заборонених законом.

Доводи апеляційної скарги про надмірність процентів та їх неспівмірність із сумою основного боргу частково враховані колегією суддів, що знайшло відображення у перерахунку процентів відповідно до імперативних вимог Закону України № 3498-ІХ.

Разом з тим твердження відповідача про те, що сам факт перевищення процентів над тілом кредиту автоматично свідчить про їх незаконність, є неправильним. Законодавство не встановлює заборони на перевищення процентів над основною сумою боргу, а визначає граничні межі процентної ставки, яких у межах проведеного апеляційного перерахунку дотримано. Відтак, доводи про перетворення процентів на засіб необґрунтованого збагачення кредитора не підтверджуються матеріалами справи.

Посилання на узагальнену практику Конституційного Суду України та Верховного Суду не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки не підкріплені аналізом тотожності фактичних обставин справ, у яких сформульовано відповідні правові висновки.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, а також підтверджено колегією суддів, спірні правовідносини врегульовані шляхом застосування спеціального законодавства у сфері споживчого кредитування, з урахуванням як договірних умов, так і законодавчих обмежень, що виключає довільний підхід до зменшення зобов`язань відповідача.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що неповідомлення боржника про відступлення права вимоги впливає на розмір заборгованості.

Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні не потребує згоди боржника, а закон не встановлює обов`язку обов`язкового повідомлення боржника як умови дійсності відступлення права вимоги.

Неповідомлення боржника може мати значення лише у випадку виконання ним зобов`язання первісному кредитору, однак не впливає на сам обсяг і розмір заборгованості, який визначається умовами кредитного договору та фактичними нарахуваннями. Матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості первісному кредитору після відступлення права вимоги.

Згідно з вимогами п. п. в) п. 4 ч.1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається щодо розподілу судових витрат, понесених у зв 'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ч.ч. 1 і 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Водночас, згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_6 , наданим на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що останній є особою з інвалідністю ІІ групи за загальним захворюванням (т. 1, а. с. 200).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп.

За таких обставин, у разі відсутності пільги, розмір судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі становив би 4 542 грн.

За результатами апеляційного перегляду справи позовні вимоги задоволено у розмірі 72 % (100 х 78 647,50 : 108 687, 50), а апеляційну скаргу фактично задоволено на 28 %.

З огляду на наведене та з урахуванням положень частин першої та десятої статті 141 ЦПК України, судові витрати підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених вимог.

У зв`язку з цим за рахунок держави позивачу підлягає компенсації судовий збір у розмірі 2 180 грн 16 коп (3 028 грн ? 72 %), а з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 271 грн 76 коп (4 542 грн ? 28 %).

З урахуванням здійснення взаємозаліку судових витрат, з державного бюджету на користь позивача підлягає компенсації судовий збір у розмірі 908 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Погребняка Володимира Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківськогоміськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2025 рокув частині визначення розміру заборгованості за відсотками змінити шляхом зменшення їх розміру, у зв`язку з чим абзац 2 рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2025 року викласти в наступній редакції.

Стягнути із ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт, серія НОМЕР_7 ) на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) заборгованість за кредитним договором № 04078-10/2023 від 11.10.2023 у розмірі 24 400,00 грн, з яких: 6 100 грн - основна сума боргу; 18 300 грн - проценти за користування кредитом;

заборгованість за кредитним договором № 12079-11/2023 від 21.11.2023 у розмірі 12 000 грн, з яких: 3 000 грн - основна сума боргу; 9 000 грн - проценти за користування кредитом;

заборгованість за кредитним договором № 14465-10/2023 від 11.10.2023 у розмірі 16 125 грн, з яких: 5 000 грн - основна сума боргу; 11 125,00 грн - проценти за користування кредитом;

заборгованість за кредитним договором № 05394-11/2023 від 04.11.2023 у розмірі 6 450 грн, з яких: 2 000 грн - основна сума боргу; 4 450грн - проценти за користування кредитом;

заборгованість за кредитним договором № 14646-10/2023 від 11.10.2023 у розмірі 19 672,50 грн, з яких: 6 100 грн - основна сума боргу; 13 572,50 грн - проценти за користування кредитом.

В решті рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2025 року залишити без змін.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) за рахунок держави судовий збір у розмірі 908 грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 03 березня 2026 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А. Нежура