УХВАЛА

05 березня 2026 року

м. Київ

справа № 754/15896/20

провадження № 61-1268ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року, додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання рішення районної державної адміністрації протиправним, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання рішення районної державної адміністрації протиправним, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 17 червня 2020 року № 341 «Про негайне відібрання дитини у матері».

У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення додаткових судових витрат відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року апеляційні скарги Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, представника ОСОБА_1 - адвоката Рабоміза Д. В., на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 липня 2022 року залишено без задоволення. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 липня 2022 року залишено без змін; апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рабоміза Д. В., на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 року задоволено частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 про відшкодування додаткових витрат, понесених на надання правничої допомоги задоволено частково.

Стягнуто з Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації та Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 10 000 грн.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 24 липня 2024 року касаційну скаргу Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації задоволено частково. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (провадження № 61-2410св24).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними розпорядження Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 17 червня 2020 року № 341 «Про негайне відібрання дитини у матері» та дії Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації щодо відібрання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 10 000 грн моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бабак В. В., про відшкодування судових витрат задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 30 000 грн.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Бабак В. В., Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації залишено без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2025 року та додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2025 року залишено без змін.

18 лютого 2026 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації подала касаційну скаргу, в якій просить рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року, додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

1. Касаційна скарга Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації подана з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень.

Питання про поновлення цього строку заявником не порушено.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявникові необхідно подати до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для його поновлення та наданням відповідних доказів.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

2. Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки за її подання заявником не сплачено судовий збір, у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (відшкодування моральної шкоди), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У підпункті 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (визнання рішення районної державної адміністрації протиправним), яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви у розмірі оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, таким чином (840 грн 80 коп.*2)*200% =3 363 грн 20 коп.).

Отже, ураховуючи характер спору, ціну позову та клопотання у скарзі заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 363 грн 20 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати докази про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації на рішення Деснянського районного суду м. Києва

від 14 липня 2025 року, додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк