25.02.2026 Справа № 357/4271/24
унікальний № 357/4271/24
провадження № 2/756/168/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

при секретарі Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець Вадима Валентиновича, Державного підприємства « Сетам», треті особи: Акціонерне товариство « Сенс банк», приватне акціонерне товариство « Страхова компанія « Рідна» про застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення коштів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець Вадима Валентиновича, Державного підприємства « Сетам», треті особи: Акціонерне товариство « Сенс банк», приватне акціонерне товариство « Страхова компанія « Рідна» про застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення коштів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 27.12.2019 року за результатами проведених ДП « Сетам» електронних торгів з реалізації предмета іпотеки позивача визнано переможцем торгів. Позивач перерахував на рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравеця В. В., як оплату за лот № 392506, згідно протоколу №456854 кошти в розмірі 505 400,00грн. та 26600,00грн. на рахунок ДП « Сетам» гарантійний внесок.

24 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кравець Вадимом Валентиновичем складено акт про реалізацію предмета іпотеки у виконавчому провадженні НОМЕР_3 та НОМЕР_4.

12 червня 2020 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В., видано свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, реєстровий №1-714 та прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за на квартиру АДРЕСА_1 .

01 грудня 2021 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/6174/20 ухвалено рішення, про задоволення позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В. В., Державного підприємства «Сетам», третя особа АТ «Альфа-Банк» про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, протоколу, акту, свідоцтва про право власності та державної реєстрації, яким визнано недійсними: електронні торги, проведені 27.12.2019 року Державним підприємством «Сетам» з реалізації предмета іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 ; протокол проведення Державним підприємством «Сетам» електронних торгів №456854 від 27.12.2019року; акт про реалізацію предмета іпотеки від 24.01.2020 року, затвердженим приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кравцем В.В. при примусовому виконанні виконав чого напису №1820 від 18.09.2019 року; свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, зареєстрованого в реєстрі за №1-714 від 12.06.2020року.

09 листопада 2022 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 01 грудня 2021 року залишено без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін.

Станом на сьогодні, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2021 року відповідно постанови Київського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 357/6174/20 набрало законної сили.

22.06.2023 позивач звернувся із заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравець В. В. щодо повернення сплачених коштів за лот № 392506, одна лист повернуто в зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Враховуючи положення ст.625 ЦК України, розмір грошового зобов`язання відповідача за час прострочення грошового зобов`язання складає: 20056,31грн. - штрафні санкції та 35309,10 грн. - інфляційних нарахувань, сума боргу -505400,00грн., а всього 560765,41 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Окрім того позивачем було сплачено гарантійний внесок на рахунок ДП « Сетам», як організатору торгів.

22.06.2023 позивач звернувся із заявою до ДП « Сетам» щодо повернення сплачених грошових коштів, одна листом відповідачі відмовили у поверненні коштів, оскілки не згодні з рішенням суду.

Враховуючи положення ст.625 ЦК України, розмір грошового зобов`язання відповідача за час прострочення грошового зобов`язання складає: 1055,60грн. - 3% річних та 1858,37 грн. - інфляційних нарахувань, сума боргу 26 600,00грн., а всього 29513,97 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Просив суд стягнути з відповідача приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець Вадима Валентиновича безпідставно набуті кошти в сумі 560765,41 грн. , стягнути з відповідача ДП « Сетам» грошові кошти в сумі 29513,97 грн. та судові витрати.

25.02.2026р. представником позивача надано заяву про зменшення розміру позовних вимог відповідно до яких просив суд постановити рішення, яким стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), грошові кошти у розмірі 505 400 тис. грн., що сплачені за нерухоме майно, придбане на електронних торгах з реалізації предмета іпотеки, зокрема, квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; та стягнути з Державного підприємства «СЕТАМ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), грошові кошти у розмірі 26 600 тис. грн. сплаченого гарантійного внеску за проведені електронні торги.

Позовні вимоги про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), інфляційних витрат у розмірі 35 309, 10 грн. та 3 % річних у розмірі 20 056, 31 грн. та стягнення з Державного підприємства «СЕТАМ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), інфляційних витрат у розмірі 1 858,37 грн. та 3 % річних у розмірі 1 055, 60 грн. залишити без розгляду.

Представник позивача до судового засідання надав заяву в якій просив проводиити розгляд справи без його участі.

Відповідачів, в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та/або відзиву на позов до суду не надали, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи до судового засідання надав заяву в якій просив проводиити розгляд справи без його участі.

Третя особа, в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

27 грудня 2019 року за результатами проведених ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України електронних торгів з реалізації предмета іпотеки (протоколом № 456854, реєстраційний номер лота № 392506) ОСОБА_1 , визнано переможцем торгів.

Як переможець торгів, ОСОБА_1 перерахував на рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича, як оплату за лот № 392506 згідно протоколу №456854 кошти у розмірі 505 400, 00 грн., та 26 600, 00 грн. на рахунок ДП «СЕТАМ», гарантійний внесок, що підтверджується наступними платіжними інструкціями:

платіжна інструкція№0.0..1 від 02.01.2020року, сума 105 400, 00 грн.;

платіжна інструкція №0.0..1 від 02.01.2020 року, сума 100 000, 00 грн.;

платіжна інструкція №0.0..1 від 02.01.2020 року сума 100 000, 00 грн.;

платіжна інструкція №0.0..1 від 02.01.2020 року, сума 100 000, 00 грн.;

платіжна інструкція №0.0..1 від 02.01.2020 року сума 100 000, 00 грн.;

платіжна інструкція №0.0..1 від 25.12.2019 року сума 26600,00 грн.;

24 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кравець Вадимом Валентиновичем складено акт про реалізацію предмета іпотеки у виконавчому провадженні НОМЕР_3 та НОМЕР_4.

12 червня 2020 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В., видано свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, реєстровий №1-714 та прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за на квартиру АДРЕСА_1 .

01 грудня 2021 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/6174/20 ухвалено рішення, про задоволення позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В. В., Державного підприємства «Сетам», третя особа АТ «Альфа-Банк» про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, протоколу, акту, свідоцтва про право власності та державної реєстрації, яким визнано недійсними: електронні торги, проведені 27.12.2019 року Державним підприємством «Сетам» з реалізації предмета іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 ; протокол проведення Державним підприємством «Сетам» електронних торгів №456854 від 27.12.2019року; акт про реалізацію предмета іпотеки від 24.01.2020 року, затвердженим приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кравцем В.В. при примусовому виконанні виконав чого напису №1820 від 18.09.2019 року; свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, зареєстрованого в реєстрі за №1-714 від 12.06.2020року.

09 листопада 2022 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 01 грудня 2021 року залишено без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін.

22.06.2023 позивач звернувся із заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравець В. В. щодо повернення сплачених коштів за лот № 392506, одна лист повернуто в зв`язку із закінченням терміну зберігання.

22.06.2023 позивач звернувся із заявою до ДП « Сетам» щодо повернення сплачених грошових коштів, одна листом відповідачі відмовили у поверненні коштів, оскілки не згодні з рішенням суду.

Факти, установлені в прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиційний характер. Преюдиційність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиційність у процесуальному праві виражена як обов`язок суду, який розглядає справу, прийняти без перевірки та доказів факти, які раніше вже були встановлені набутим законної сили судовим рішенням або вироком у будь-якій іншій справі. Преюдиційність дозволяє уникнути ухвалення суперечливих судових фактів щодо одного й того ж питання та вирішувати справи з найменшими витратами часу та засобів (постанова Верховного Суду від 6 вересня 2022 року у справі № 640/10625/21).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі №465/650/16-ц та від 23 січня 2019 року у справі №522/10127/14-ц, правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).

Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні правила про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Отже, відчуження майна з електронних торгів за своєю правовою природою є угодою купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною на підставі приписів цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України).

З урахуванням частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами електронних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами торгів, а підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

За змістом статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) прилюдних торгів за позовом учасника таких торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами прилюдних торгів, виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а саме: у покупця - повернути придбане майно, у продавця - повернути отримані від покупця кошти.

Таким чином, за змістом частин першої та другої статті 216 ЦК України правовими наслідками недійсності правочину є реституція та відшкодування збитків.

Даний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду України в постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, де вказано, що наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним є повернення сторін договору купівлі- продажу продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов`язальних відносин.

У постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2019 року в справі №910/13670/18 також викладено висновок про те, що результатом визнання прилюдних торгів недійсними є те, що всі учасники правовідносин, які склалися в процесі здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження, мають бути повернуті у стан, який передував проведенню прилюдних торгів.

Як визначено статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 8 цього Закону встановлено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до вимог статті 47 зазначеного Закону грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі) чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

Не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 51 цього Закону).

Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких такі суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником в іншому виконавчому провадженні).

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною третьої даної статті також передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц викладений правовий висновок про те, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту.

Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна (відповідну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17).

З урахуванням визнання прилюдних торгів недійсними, всі учасники правовідносин, які склалися в процесі здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження, мають бути повернуті у стан, який передував проведенню прилюдних торгів.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.12.2022 у справі №910/14177/21.

З огляду на те, що електроні торги з реалізації нерухомого майна, оформлені протоколом, визнані недійсними за рішенням суду, правова підстава для набуття грошових коштів у відповідача (якому безпосередньо були перераховані кошти від реалізації нерухомого майна), відпала, у зв`язку з чим сплачена позивачем сума коштів за недійсним правочином підлягає стягненню на його користь.

Окрім того, результатом визнання електронних торгів недійсними є те, що всі учасники правовідносин, мають бути повернуті у стан, який передував проведенню електронних торгів.

Вказана обставина зумовлює обов`язок стягувача повернути кошти.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 5320,00 грн. за подання позовної заяви, у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець Вадима Валентиновича, Державного підприємства « Сетам», треті особи: Акціонерне товариство « Сенс банк», приватне акціонерне товариство « Страхова компанія « Рідна» про застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), грошові кошти у розмірі 505 400 тис. грн., що сплачені за нерухоме майно, придбане на електронних торгах з реалізації предмета іпотеки, зокрема, квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Державного підприємства «СЕТАМ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), грошові кошти у розмірі 26 600 тис. грн. сплаченого гарантійного внеску за проведені електронні торги.

Стягнути солідарно з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Державного підприємства «СЕТАМ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 5320,00 грн.

Позовні вимоги про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), інфляційних витрат у розмірі 35 309, 10 грн. та 3 % річних у розмірі 20 056, 31 грн. та стягнення з Державного підприємства «СЕТАМ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), інфляційних витрат у розмірі 1 858,37 грн. та 3 % річних у розмірі 1 055, 60 грн. -залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи.

Суддя О.М. Луценко