Справа №: 398/7541/25
провадження №: 2/398/1113/26
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" лютого 2026 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі головуючого судді Стручкової Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Суржик І.С.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Банковського О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Банковський О.Г., звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку та звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.01.2017 року між сторонами зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/430/21 від 20.04.2021 року шлюб між сторонами розірвано. На підставі судового наказу від 09.03.2021 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньогосина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Станом на 18.11.2025 року позивач має заборгованість по аліментам в розмірі 75367,90 грн. Матеріальний стан позивача наразі змінився, оскільки погіршився стан його здоров`я. 12.10.2025 року ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, під час виконання бойового завдання в зоні ведення бойових дій, отримав вибухову травму. В КП «Дніпровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова Дніпропетровської обласної ради» йому було надано невідкладну допомогу з подальшим перетранспортуванням до ОКЛМ. Отримана позивачем травна є тяжкою, лікування продовжується та потребує значних фінансових витрат. На даний час позивач перебуває на стаціонарному лікуванні у м. Вінниці. Вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина є завищеним зважаючи на приписи норм ст.183 СК України, що призводить до порушення вимог ст.192 СК України.

Ухвалою суду від 11.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

28.01.2026 року до суду надійшов відзив представника відповідача, в якому він заперечує противимог позивача про зменшення розміру аліментів які стягуються з позивача на підставі судового наказу № 398/428/21 від 09.03.2021 року на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, оскільки докази, які були надані позивачем в якості засвідчення факту отримання ним вибухової травми не підтверджують погіршення його матеріального становища. Позивач не надав належних та достатніх доказів на підтвердження факту погіршення його матеріального становища. Крім того частина заборгованості по аліментам була нарахована до отримання позивачем поранення. Син проживає разом з відповідачем, яка окрім виховання, розвитку та піклування також забезпечує дитину матеріально в питаннях, що стосуються здоров`я, навчання, гуртків. Просить відмовити у задоволенні позову та стягнути з ОСОБА_4 понесені судові витрати на користь ОСОБА_2 . Крім того просить проводити розгляд справи у відсутність відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Банковський О.Г. позов підтримав посилаючись на обставини викладені в ньому. Додатково суду пояснив, що позивач проходив військову службу та під час виконання бойового завдання отримав вибухове поранення. На даний час ОСОБА_1 проходить лікування, потребує подальшої реабілітації з додатковими витратами. В наслідок цього иатеріальний стан ОСОБА_1 змінився. В Олександрійському відділі ДВС перебуває виконавче провадження, яке відкрите на підставі судового наказу справа №398/428/21 від 09.03.2021 року про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заборгованість по аліментах виникла за попередній період та частково позивачем погашена. Посилаючись на ст. 197 СК України просив повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам в сумі 75367,90 грн., оскільки позивач наразі тяжко хворіє. Також заперечує проти задоволення вимоги представника відповідача про стягнення особисто з нього судових витрат.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.ст.77, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне роз`яснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п. 23 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3.

При цьому, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України, ст.192 СК України, суд під час ухвалення рішення про зміну розміру аліментів повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, зокрема, чи змінився матеріальний або сімейне стан як позивача, так і відповідача.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом №398/428/21 від 09.03.2021 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказане судове рішення звернуто до примусового виконання. 01.04.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (АСВП №64995309).

Станом на 18.11.2025 року заборгованість по аліментам за вищевказаним виконавчим провадженням становить 75367,90 грн.

Згідно з виписки амбулаторного хворого е16791 КП «Дніпровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова Дніпровської обласної ради», ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 14.10.2025 року по 22.10.2025 року з приводу вибухової травми, акубаротравми з гіперемією барабанної перетинки зліва, вогнепальне осколкове проникаюче поранення в головний мозок. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правої сідниці та правого стегна, що також підтверджується довідкою №9053 від 22.10.2025 року. Виписаний в стані середньої тяжкості. Рекомендоване подальше лікування під наглядом нейрохірурга.

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 1579/114 від 02.11.2025 року виданою військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 12.10.2025 року, отримав акуботравму з гіперемією барабанної перетинки зліва. Вогнепальне осколкове проникаюче поранення в головний мозок. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правої сідниці та правого стегна (а.с 12).

Згідно за ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 ст. 182 СК України).

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, як на підставу для зменшення розміру аліментів, присуджених судом на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_5 , посилається на погіршення стану свого здоров`я в наслідок отриманої ним травми при виконанні бойового завдання, а тому він потребує значних фінансових витрат на лікування, відтак не має можливості сплачувати 1/4 частину доходу на утримання малолітнього сина.

Суд не може погодитися з такою позицією позивача.

Обов`язок передбачений ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, виникає від народження дитини і триває до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ст.182 СК України).

З плином часу дитина зростає, тож цілком очевидно, що змінюються її базові потреби. Законодавець визначаючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку врахував такі зміни.

Встановлений ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» №1082-IХ від 15.12.2020 року, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, з 1 січня 2021 року становить для дітей віком до 6 років - 1921 грн.

Наразі ОСОБА_6 досяг девятирічного віку.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» №4695-IХ від 03.12.2025 року, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, з 1 січня 2026 року становить для дітей віком від 6 до 18 років -35 12 грн.

В разі зміни розміру доходу позивача, змінюється і сума, яка становить 1/4 частину його заробітку, проте така сума не може бути меншою 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є мінімальним гарантованим розміром аліментів і на теперішній час складає 1756 грн.

Звертаючись до суду позивач не надав інформацію про свою трудову діяльність та розмір доходу станом на березень 2021 року (час ухвалення судового рішення) та станом на зараз. Не довів зміну свого матеріального становища в звязку з отриманим пораненням та відсутність можливості виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України.

Розмір аліментів, визначений Судовим наказом №398/428/21 від 09.03.2021 року, відповідає вимогам сімейного законодавства, не є надмірним, відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості та інтересам дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення, та більш того - він встановлений у мінімально визначеному законодавством розмірі, а зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач потребує подальшого лікування, без доведення погіршення майнового становища, не буде спрямовано на належне матеріальне забезпечення сина ОСОБА_5 та суперечитиме його інтересам.

Щодо заявленої вимоги про звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 75367,90 грн, яка виникла станом на 18.11.2025 року, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

В обґрунтування цієї частини вимог, позивач посилається на те, що він потребує коштів для лікування та реабілітації, та в силу свого стану здоров`я не має можливості погасити заборгованість зі сплати аліментів.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, за загальним правилом, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.4 ст.194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи вищезазначені принципи, суд дійшов висновку, що право дитини ОСОБА_7 щодо належного матеріального забезпечення, було порушено його батьком, який не виконував свій обов`язок щодо утримання дитини належним чином, в наслідок чого утворилася заборгованість.

Суд бере до уваги, те що обов`язок позивача утримувати малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виник у ОСОБА_1 з моменту народження дитини, тобто ще задовго до постановлення судом судового наказу, і триватиме до досягнення дитиною повноліття.

Заборгованість по аліментам за виконавчим провадженням, з примусового виконання Судового наказу №398/428/21 від 09.03.2021 року утворилася за період, що передував обставинам, на які посилається позивач, як на підставу звільнення його від сплати цієї заборгованості. Станом на 18.11.2025 року заборгованість становить 75367,90 грн.

Разом з тим дитина, як і будь яка інша людина, щодня потребує витрат на забезпечення базових потреб.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги щодо звільнення від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 75367,90 грн, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки в позові відмовлено, понесені ОСОБА_1 судові витрати, суд відносить на рахунок позивача.

Також відповідач ОСОБА_2 просить стягнути з представника позивача ОСОБА_4 понесені нею судові витрати.

Згідно ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

В порушення вказаної норми процесуального закону, відзив ОСОБА_2 не міститить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи. Також необгрунтованою є вимога відповідача про стягнення судових витрат саме з представника позивача.

Враховуючи викладене, у задоволенні вимоги ОСОБА_2 про стягнення судових витрат слід відмовити.

Керуючись ст.ст.182, 183, 192,197 СК України, ст.ст.10-13, 76-83, 133, 137, 139, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам - відмовити.

Судові витрати залишити по факту понесеними.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частинисудового рішення проголошено 02.02.2026 року.

Повне судове рішення складено 06.02.2026 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , остання відома адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 .

Суддя Л.І. Стручкова