Провадження №: 4-с/336/9/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Коваленко П.Л., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Сколибога Олександра Сергійовича, стягувач: Акціонерне товариство «ОТП Банк»,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Насонову М.С. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на дії приватного виконавця Сколибога Олександра Сергійовича, стягувач: Акціонерне товариство «ОТП Банк», в якій просить: визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. щодо відкриття виконавчого провадження № 65686220 на підставі виконавчого листа № 2-692/2010, виданого 15.02.2011 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, незаконними; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.06.2021 року у виконавчому провадженні № 65686220; зобов`язати приватного виконавця Сколибога О.С. винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до

виконання у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання; скасувати всі наступні постанови, винесені в межах виконавчого провадження № 65686220, зокрема постанови про арешт коштів боржника, про стягнення основної винагороди приватного виконавця, про стягнення витрат виконавчого провадження; зняти арешт з коштів та майна боржника, накладений в межах виконавчого провадження № 65686220, стягнути судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до положень статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 448 ЦПК України скарга повинна містити ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

Відтак, ч. 3 ст. 448 ЦПК України чітко визначено, яка за формою та змістом має бути скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Всупереч вказаним вимогам ЦПК України скарга Попова В.Є. не містить ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

Суд зазначає, що Ідентифікатор доступу для повного доступу до інформації про виконавче провадження - це унікальний код, який міститься в постанові про відкриття виконавчого провадження. Він складається з комбінації цифр і букв. Цей ідентифікатор надає сторонам виконавчого провадження (тобто особам, які беруть участь у справі) можливість ознайомитися з усіма документами та інформацією, що стосуються цього провадження.

Разом з тим, номер виконавчого провадження - це унікальний код, який присвоюється конкретному виконавчому провадженню.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим поштовим відправленням стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі, не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

За допомогою ідентифікатора забезпечується повноцінний доступ до виконавчого провадження.

Отримання ідентифікатора повного доступу до виконавчого провадження, у разі відсутності у сторони виконавчого провадження постанови про відкриття такого провадження, покладається на сторону виконавчого провадження (ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Скаржник у скарзі не зазначив ідентифікатор повного доступу до виконавчого провадження, відтак скарга не відповідає п. 5 ч. 3 ст. 448 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 448 ЦПК України суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду.

Крім того, заявником оскаржуються дії приватного виконавця Сколибога О.С., які були вчинені ним ще у 2021 році. Одночасно, заявник не надає доказів поважності пропуску строку звернення до суду зі скаргою, передбаченого ст. 449 ЦПК України, як і не надає клопотання про поновлення пропущеного строку.

Статтею 449 ЦПК України встановлені граничні строки звернення зі скаргою до суду, а саме: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.75 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.92. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Підсумовуючи викладене, встановлено, що вищевказані недоліки унеможливлюють розгляд скарги в імперативно визначений ЦПК України двадцятиденний строк, тому скаргу необхідно повернути скаржнику без розгляду.

За загальним правилом, повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 5 ст. 448, ст. ст. 258-261 ЦПК України суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Сколибога Олександра Сергійовича, стягувач: Акціонерне товариство «ОТП Банк» повернути скаржнику без розгляду.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.Л. Коваленко