КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/3251/24
Провадження № 4-с/552/10/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретар судового засідання Безугла А.Г.

за участю представника відповідачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування постанов державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду зі скаргою про скасування постанов державного виконавця посилаючись на те, що державний виконавець Київського ВДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постановами від 02.12.2025 року відкрив виконавчі провадження № 79710639, 79710743 , де у графі боржник зазначив ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , проте постанова не містить зобов`язань щодо здійснення ними будь-яких дій для вселення ОСОБА_4 . Заявники не можуть бути боржниками. Неправомірно, безпідставно визнавши заявників боржниками представник відповідача змушує виконати злочинні дії. Крім того, постанови містять порушення в даті народження ОСОБА_3 та щодо місця реєстрації та проживання ОСОБА_5 . Заявники неодноразово звертались зі скаргами до ВДВС. При винесенні спірних постанов , державним виконавцем проігноровані інтереси неповнолітнього ОСОБА_6 , 2011 року , з яким стягувач має складні стосунки, що завдасть неповнолітній особі психологічної, моральної травми. Також відповідачем проігноровано, що ОСОБА_4 забезпечений іншим житлом. Просили поновити строк на звернення до суду, оскільки ними подавались скарги безпосереднього до ВДВС та визнати незаконними з 02 грудня 2025 року та скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень №№79710639, 79710743

У судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_1 підтримав скаргу та просив задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення не надходило, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист та охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом установлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19 червня 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_7 , третя особа: Виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у користуванні шляхом виселення та вселення позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Вселено ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 . Полтави У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постановою Полтавського апеляційного суду м. Полтави від 20 жовтня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 19 червня 2025 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 12 січня 2026 року відкрито касаційне провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2026 року зупинено виконання рішення Київського районного суду від 19 червня 2025 року до закінчення перегляду в касаційному порядку постанови Полтавського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року.

При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Примусове виконання судових рішень здійснюється відповідно до умов та порядку, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України « Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавчий документ повинен відповідати статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у виконавчому документі обов`язково мають бути зазначені його назва, дата видачі, найменування органу, посадової особи, що видали документ, дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ, найменування стягувача і боржника, їх адреси, дата і місце народження боржника та його місце роботи (для громадян), номери рахунків у кредитних установах (для юридичних осіб), а також резолютивна частина рішення, дата набрання чинності рішенням та строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Нормами частин 5,6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Постанови про відкриття виконавчих проваджень №№79710639, 79710743 від 02 грудня 2025 року відповідають вищевказаним положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо невірної дати народження ОСОБА_3 , то ухвалою Київсього районного суду м. Полтави від 05.02.2026 року виправлено помилку у виконавчому листі по справі № 552/3251/24, провадження 2/552/140/25, який виданий 18 листопада 2025 року Київським районним судом м. Полтави вказавши вірну дату народження ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість неправильної « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Є неприйнятними посилання заявників щодо неврахування державним виконавцем при вселенні ОСОБА_5 у спірне житлове приміщення, інтересів неповнолітнього ОСОБА_6 , 2011 року народження , наявність у ОСОБА_4 іншого житла , оскільки дані обставини не відносяться до компетенції державного виконавця в ході виконання даних виконавчих документів.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином , у судовому засіданні суду не надано належних доказів на підтвердження вимог заявників щодо визнання незаконними постанов про відкриття виконавчих проваджень від 02 грудня 2025 року та як наслідок їх скасування.

Крім того, суд приймає до уваги, що ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2026 року зупинено виконання рішення Київського районного суду від 19 червня 2025 року до закінчення перегляду в касаційному порядку постанови Полтавського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року.

Приймаючи до уваги обставини на які посилалися заявники як на підставу поновлення строку звернення до суду, такий строк пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Керуючись ст..ст.447-1 451 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 строк на звернення зі скаргою до суду.

Скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування постанов державного виконавця залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 04 березня 2026 року

Головуючий Ж.В.Кузіна