У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року Справа № 607/4306/26

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., при вирішенні питання про прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій державного виконання у ВП № 56316113, припинення стягнення аліментів згідно судового наказу від 02.04.2018 року № 607/4334/18, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Кожевнікова О.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом, в порядку позовного провадження, та просить:

- припинити стягнення аліментів на підставі вимог ст. 273 ЦПК України;

- визнати дій державного виконавця неправомірними та зобов`язати вчинити дії в порядку вимог ст. 447-1 ЦПК України;

- визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню в порядку вимог ст. 432 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що є підстави для повернення позову, виходячи із такого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

У розумінні наведеного, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від дотримання положень процесуального закону, в даному випадку - норм ЦПК України.

Згідно з вимогами частини 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Тобто, об`єднані в одне провадження можуть бути декілька вимог, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, тобто є похідними.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує одночасність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів.

Встановлено, що у поданому позові, позивач одночасно заявляє позовні вимоги в порядку позовного провадження про припинення стягнення аліментів, оскаржує дії державного виконавця, як сторона виконавчого провадження в порядку Розділу VII та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист в порядку Розділу VI ЦПК України.

Вимоги про припинення стягнення аліментів розглядаються в порядку позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 273 ЦПК якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Порядок визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню встановлений Розділом VІ «Процесуальні питання, пов`язанні з виконанням судових рішень у цивільних справа..».

Згідно з вимогами ст. 432 ЦПК суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Порядок оскарження дій державного виконавця при виконанні рішення суду врегулюваний Розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Згідно з вимогами ст. 447-1ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

В силу вимог ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Отже, для розгляду позову у позовному провадженні, скарги на дії державного виконання та заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, встановлений різний процесуальний порядок подання та розгляду, який врегульований різними Розділами ЦПК, різний порядок реєстрації таких справ в системі документообігу суду.

Відтак, заявлені вимоги не можуть бути об`єднані в одне провадження та сумісний їх розгляд є неможливим.

При цьому, судом не встановлено наявності підстав для застосування положень ст. 188 ЦПК України щодо роз`єднання вимог, оскільки роз`єднаними можуть бути вимоги, які за правилами ч. 1 ст. 188 ЦПК України можуть бути об`єднаними.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач об`єднав вимоги, які підлягають розгляду за різними процесуальними порядками встановленими різними розділами ЦПК, вказані вимоги не є взаємопов`язаними та для них встановлений різний строк, процесуальний порядок подання, реєстрації та розгляду, чим порушив правила об`єднання заявлених вимог, вважаю, що позов слід повернути заявнику.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 185, 188, 260, 261, 432, 447-1 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій державного виконання у ВП № 56316113, припинення стягнення аліментів згідно судового наказу від 02.04.2018 року № 607/4334/18, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 03 березня 2026 року.

Суддя І.М. Черніцька