ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3191/26 Справа № 193/2050/24 Суддя у 1-й інстанції - Кравченко Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

03 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді БондарЯ.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

секретар судового засідання Лідовська А.А.,

учасники справи

позивач Акціонерне товариство «Кредобанк»

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому провадженні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трофименко Володимир Володимирович, та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Мішин Михайло Вікторович, про зупинення провадження у справі №193/2050/24 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

У жовтні 2024 року Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2025 року позов АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість в розмірі 223839,71 грн, станом на 02.10.2024 року, яка складається із заборгованості за кредитним договором № СL-92469 від 13.02.2018 року в розмірі простроченого тіла кредита 56726,71 грн., прострочених відсотків 30421,16 грн та за кредитним договором № СL-194258 від 24.05.2019 року у розмірі простроченого тіла кредита - 96405,19 грн, прострочених відсотків 40286,65 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» судові витрати в розмірі 25 739,26 грн, що складаються зі сплати судового збору та витрат на професійну правову допомогу.

Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути АТ «Кредобанк» з державного бюджету надмірно сплачену суму судового збору згідно з платіжними інструкціями кредитового переказу коштів №46501951 від 26.09.2024 року та №46502349 від 26.09.2024 в розмірі 2182,81 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трофименко В.В., оскаржив рішення суду в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2026 року справу призначено до апеляційного розгляду на 03 березня 2026 року о 14.10 год.

24 лютого 2025 року та 02 березня 2026 року відповідно до Дніпровського апеляційного суду надійшли клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення провадження у цій справі з підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Представником Акціонерного товариства "Кредобанк" надано заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, в якому заявник посилається на те, що сам по собі факт проходження військової служби за призовом під час мобілізації не є безумовною підставою для зупинення апеляційного провадження.

В судовому засіданні представник АТ "Кредобанк" заперечував проти задоволення клопотання відповідачів про зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Розглянувши вищевказані клопотання, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для їх задоволення враховуючи наступне.

Указом Президента України від 24.02 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (у актуальній редакції далі - Указ) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (у актуальній редакції далі - Закон про правовий режим воєнного стану) в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження по справі - це врегульоване законом й оформлене ухвалою суду тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, викликане наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи та поставлення учасників справи в стан невизначеності.

Аналіз п. 2 ч. 1ст. 251 ЦПК України свідчить про те, що вказана норма покладає на суд імперативний обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони у складі ЗСУ або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО. За такого формулювання процесуального закону суд обмежений у методах для вирішення балансу інтересів при зупиненні провадження в справах, де однією зі сторін є військовослужбовець. З огляду на те, що воєнний стан запроваджено на всій території України, за наявності інформації, що учасник справи мобілізований і це підтверджено належними доказами, суди всіх інстанцій зупиняють провадження у справах.

Якщо учасник справи служить у ЗСУ, надає відповідні докази та клопоче про зупинення провадження у справі з цих підстав, у суду немає дискреції відмовити в задоволенні такого клопотання.

Велика Палата Верховного Суду 12 листопада 2025 року прийняла постанову у справі №754/947/22, якою відступила від попередньої судової практики Верховного Суду у справах №756/3462/20, №557/1226/23, №904/4027/22 та №852/2а-1/24, де підходи щодо зупинення провадження були іншими, та уточнила порядок розгляду судових справ за участю військовослужбовців під час дії воєнного стану.

У вказаному судовому рішенні Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків:

«Указом Президента України введено воєнний стан на всій території України. Цим же Указом на військове командування усіх рівнів покладено обов`язок здійснювати заходи, необхідні для забезпечення оборони України.

Профільне законодавство, зокрема Закон № 3543-XII та Закон № 1932-ХІІ, хоч і не використовує термін «переведення на воєнний стан», натомість оперує поняттям «переведення на організацію і штати воєнного часу». Така трансформація військових формувань є одним із ключових заходів, що вживаються у випадку введення в державі воєнного стану та загальної мобілізації.

З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них.

Водночас приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій. До того ж військовослужбовець упродовж особливого періоду може в будь-який момент бути відрядженим до військової частини, задіяної до таких дій (підпункт 4-1 пункту 251 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008). Сучасні форми та способи ведення війни, виконання бойових завдань вимагають участі у бойових діях та захисті суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України не тільки по умовній лінії фронту.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на таке. Системне тлумачення пункту 2 частини першої статті 251та статті254 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що підставами для поновлення зупиненого на підставі цієї процесуальної норми права провадження у справі можуть бути: припинення, у тому числі призупинення, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань під час дії воєнного стану в Україні; припинення воєнного стану в Україні, навіть якщо відповідні особи продовжують військову службу у певній військовій частині, якщо тільки ця військова частина не залишається переведеною на воєнний стан через запровадження/збереження цього стану для певної території України або не залучена до проведення антитерористичної операції».

У вказаній вище постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що коли суд вирішує питання щодо зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, в оцінці процесуального обов`язку щодо зупинення провадження йому потрібно враховувати особисту думку сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, яка перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Якщо військовослужбовець наполягає на розгляді справи без його участі чи за участю його представника, то в суду немає підстав для зупинення провадження у справі.

Таким чином, враховуючи зазначене, апеляційний суд у справі, що переглядається, приходить до висновку, що під час дії воєнного стану суди мають виходити з того, що:

- Збройні Сили України та інші військові формування автоматично вважаються переведеними на воєнний стан. Тому для застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України не потрібно додаткових підтверджень цього факту;

- належним доказом для зупинення провадження є документи, що підтверджують перебування особи на військовій службі військовий квиток, наказ командира тощо.

Заявляючи клопотання про зупинення провадження у справі, скаржник на підтвердження обставин щодо перебування ОСОБА_1 в складі Збройних Сил України, надав копію військового квитка серії НОМЕР_1 виданого 21.01.2025 року на ім`я ОСОБА_1 , копію довідки за підписом командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 , згідно якої солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 з 22 січня 2025 року.

Відтак, враховуючи, що з 24.02.2022 року в Україні введено правовий режим воєнного стану, внаслідок чого Збройні Сили України як цілісна структура були переведені на організацію і штати воєнного часу, а також беручи до уваги факт проходження відповідачем військової служби в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, апеляційний суд вважає, що наявні підстави для зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань під час дії воєнного стану в Україні, або до припинення воєнного стану в Україні.

Керуючись ст.ст.251, 253, 368 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ

Клопотання відповідача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трофименко Володимир Володимирович, та відповідачки ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Мішин Михайло Вікторович, про зупинення провадження у справі №193/2050/24 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження у справі №193/2050/24 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомити Дніпровський апеляційний суд про припинення обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 березня 2026 року.

Головуючий:

Судді: