Справа № 346/6694/25
Провадження № 2/346/959/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Ковалюк А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

в обґрунтування своїх вимог сторона позивача зазначає, що 28.04.2025 року між сторонами укладено кредитний договір № 28.04.2025-100001102. Відповідно до умов цього договору позичальнику надано кредит у розмірі 2 500 грн. строком на 217 днів.

В подальшому між сторонами укладено додаткову угоду, відповідно до умов якої позивач додатково надав відповідачці грошові кошти в розмірі 2 000 грн.

Позивач свої зобов`язання за цим кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. Однак, відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку із чим виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, загальний розмір якої станом на 22.12.2025 року позивачем визначено як 14 780 грн., з яких:

-4 500 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

-6 815 грн.. заборгованість за відсотками;

-405 грн. заборгованість за комісією;

-2 250 грн. заборгованість за неустойкою.

Враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконала, позивач просить стягнути з неї зазначену заборгованість за вказаним кредитним договором та понесені судові витрати в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін.

Відповідач каправом на подання відзиву не скористалася.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 28.04.2025 року між сторонами в електронній формі укладено кредитний договір договір № 28.04.2025-100001102, який підписано електронним підписом відповідачки з одноразовим ідентифікатором (а. с. 20-30).

За умовами вказаного договору позивач як кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (3.1 договору). Кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на сайті кредитодавця, а також у особистому кабінеті позичальника; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при її ідентифікації на сайті. Дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування кредитом (проценти) та графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти, тип кредиту фінансовий кредит

Згідно з даними заявки та додатку до анкети позичальника від 28.04.2025 року, які є невід`ємними частинами пропозиції про укладання кредитного договору (оферти кредитного договору), відповідачу надано кредит у розмірі 2 500 грн. за процентною ставкою 0, 84% за один день користування кредитом, комісія за надання кредиту - 250 грн., неустойка 37 грн. 50 коп. за кожен день прострочення виконання зобов`язання, строк, на який надається кредит становить 140 днів з дня його надання. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Відповідач також підтвердив, що він ознайомився і прийняв умови кредитного договору та підтвердила, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до вказаного кредитного договору, з якими попередньо уважно ознайомилася, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до підтвердження кредитного договору, відповідачка підтвердила укладення електронного кредитного договору між ним та позивачем. В додатку до анкети позичальника, що підписано одноразовим ідентифікатором «Е614», відповідачем зазначено його контактні дані, інформація про роботу та додаткові дані.

Того ж дня позивача перерахував на банківську картку відповідача грошові кошти в сумі 2 500 грн. В подальшому відповідач перерахував на банківський рахунок відповідачі грошові кошти в розмірі 2 000 грн.

Згідно з даними довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором від 28.04.2025 року № 28.04.2025-100001102 заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором становить 14 780 грн., з яких: 4 500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6 815 грн.. заборгованість за відсотками; 405 грн. заборгованість за комісією; 2 250 грн. заборгованість за неустойкою (а. с. 31).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідачка не виконала умов вищевказаного договору.

Відповідно дост. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, щопозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі статтею 12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Згідно ст. 4, 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовою зокрема вважається послуга з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями.

Статтею 6 цього Закону фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору.

Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі:

1) у паперовому вигляді;

2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначенимиданим Законом;

3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги;

4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.

При цьому, судом, згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.

Отже, між сторонами вказаного кредитного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, який оформлений ними в електронній формі з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.

Крім того, стороною позивача належними та допустимими доказами доведено факт перерахування грошових коштів у загальному розмірі 4 500 грн. на виконання умов цього кредитного договору на банківську картку відповідачки, реквізити якої вона зазначив у вказаній заявці.

Судом встановлено що доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачка суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Крім того, на час ухвалення даного рішення вказана заборгованість відповідачко добровільно не погашена, оскільки суду не надано жодних відомостей про протилежне.

Тому позов підлягає задоволенню.

Судом також встановлено, що стороною позивача за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., що стверджується платіжною інструкцією № СЦ00062324 від 16.12.2025 року (а. с. 9).

Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

На підставі ст.ст.11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України та, керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 89, 141, 274-279, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133А, ), заборгованість за кредитним договором від 28.04.2025 року № 28.04.2025-100001102 в загальному розмірі 14 780 (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят) гривень, визначену станом на 22.12.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , судові витрати в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133А, ).

Апеляційна скарна рішення може бути подана особами, які беруть участь у справі, до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Калинюк О. П.