УХВАЛА

23 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 643/18870/25

провадження № 61-72вп26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей та визначення способів участі батька у вихованні дітей,

ВСТАНОВИВ:

1. У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей та визначення способів участі батька у вихованні дітей.

2. Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 04 лютого 2026 року цивільну справу направив до Верховного Суду для вирішення питання про визначення підсудності. Ухвала мотивована тим, що сторони у справі є громадянами України та мають зареєстроване місце проживання на території України, але проживають за її межами.

3. 20 лютого 2026 року матеріали цивільної справи № 643/18870/25 надійшли до Верховного Суду.

4. Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

5. Аналіз наведеної норми процесуального права дає підстави для висновку, що суддя Верховного Суду визначає підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за межами України.

6. Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

7. При дослідженні матеріалів цивільної справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України (а. с. 17). Належних та допустимих доказів на підтвердження факту належності до громадянства України відповідача ОСОБА_2 матеріали справи не містять. ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання в Україні

(а.с. 40).

8. Касаційний суд зазначає, у матеріалах справи відсутні відповідні достатні докази, які б підтверджували місце проживання сторін за межами України.

9. Доказами проживання громадянина України за її межами можуть бути: довідка про перебування на консульському обліку в дипломатичній установі України, документи, видані в країні перебування (посвідка на проживання, інші офіційні документи, що підтверджують законне перебування в іншій країні).

10. В ухвалі Верховного Суду від 05 квітня 2024 року у справі № 638/16989/23 вказано, що тимчасове перебування громадян України за межами України не є підставою для визначення підсудності судових справ за їх участю Верховним Судом.

11. Оскільки Верховним Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б підтверджували місце реєстрації чи місце проживання позивача та відповідача за межами України, підстави для визначення підсудності цієї справи відсутні.

12. Керуючись статтею 29 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у визначенні підсудності цивільної справи № 643/18870/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Департамент служб

у справах дітей Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей та визначення способів участі батька у вихованні дітей,

Матеріали справи повернути Салтівському районному суду міста Харкова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш