Справа № 711/9613/2012
Провадження № 22-ц/4806/1629/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

05 лютого 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Закарпатського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: Кожух О.А.,

суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2022 року в справі №711/9613/2012 (головуючий суддя Сас Л.Р.) за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Закарпатського обласного правління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання,

в с т а н о в и л а :

27.12.2025 (через систему «Електронний суд») ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 16.06.2022, якою заяву задоволено. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, зазначивши, що суд першої інстанції не повідомив боржників про розгляд заяви банку, а про існування оскаржуваної ухвали суду від 16.06.2022 він дізнався з даних Автоматизованої системи виконавчого провадження та виконавчих дій, що відбулися з вересня 2023 року. Зазначає, що копію ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 16.06.2022 не отримав.

Ухвалою судді Закарпатського апеляційного суду від 19 січня 2026 року наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали визнано не поважними та апеляційну скаргу залишено без руху. Вказаною ухвалою надано скаржнику строк для подання суду заяви щодо поновлення процесуального строку вказавши інші обґрунтовані підстави.

20.01.2026 через систему «Електронний суд», на виконання вказаної ухвали суду, скаржник ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 16.06.2022. У вказаній заяві апелянт наводить нові підстави для поновлення процесуального строку. Зазначає, що у період розгляду справи судом першої інстанції з 2022 року по 2025 рік безперервно перебував за кордоном. На підтвердження доводів подав суду докази наявності дозволу візи для виїзду за кордон.

У заяві скаржник також, зазначив, що повернувся в Україну лише у 2025 році, а також те, що ухвала від 16.06.2022 не мала для заявника очевидних негативних правових наслідків, тому таку не оскаржував одразу, а звернувся до апеляційного суду зі скаргою після проведення виконавчих дій.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2022 року, виходячи з наступного.

Встановлено, що з лютого 2022 року у провадженні Тячівського районного суду знаходилася цивільна справа №711/9613/2012 за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що про розгляд заяви акціонерного товариства суд першої інстанції повідомляв всіх учасників справи, зокрема і боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Судом встановлено, що апелянт ОСОБА_1 був повідомлений про час судового засідання, призначеного на 16.05.2022 (а.с.56), що підтверджується наявністю підпису адресата на рекомендованому повідомленні про вручення.

Крім того скаржник ОСОБА_1 повідомлявся судом першої інстанції про розгляд справи щодо видачі дубліката виконавчого документу, призначеної до розгляду на 16.06.2022. Судова повістка була направлена на його поштову адресу місця реєстрації та фактичного проживання. Вказане підтверджується судовою повісткою в конверті, повернутої до суду з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.

Заяви боржника про зміну місця проживання матеріали справи не містять.

Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана ухвала Тячівського районного суду Закарпатської області від 16.06.2022 надіслана судом до реєстру 17.06.2022 та забезпечено надання загального доступу 20.06.2022 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/104810939).

Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц зазначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Виключенням з цього правила є подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученої до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, та пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Тобто в межах річного строку з дня складення повного судового рішення може бути поновлено строк на апеляційне оскарження з інших поважних причин будь-яким заявникам, а особам, не повідомленим про розгляд справи, не залучених до участі в справі чи у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили і поза межами річного строку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) зазначено, що особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження і яка, відповідно, не знала/не могла знати про розгляд справи.

У цій справі ОСОБА_1 є боржником у справі, та про розгляд справи у 2022 року він судом повідомлявся.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що про оскаржувану ухвалу від 16.06.2022 дізнався у вересні 2023 року з виконавчих проваджень. У заяві, поданій до апеляційного суду на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, вказує, що в період з 2022 року по 2025 рік перебував за кордоном, на підтвердження чого додав копії сторінок паспорту громадянина України для виїзду за кордон, де містяться візи на право перебування в Чеській Республіці.

Разом з тим, копії паспорту не містять повних даних про періоди перетинання кордонів. Зокрема зі штампу на копії паспорту ОСОБА_1 вбачається як виїзд 03.12.2023 з території України, так і в`їзд на територію України 03.12.2023.

Доводи апелянта про те, що ним не було раніше оскаржено ухвали місцевого суду, оскільки така не мала для заявника очевидних та негативних правових наслідків, свідчить про умисне нехтування скаржником правом на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга та заява від 20.01.2026 не містять посилань на винятки, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, скаржником не доведено, що він не був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, чи не був обізнаним про наявність в суді цієї справи, як і не наведено доказів виникнення обставин непереборної сили, що унеможливили своєчасне звернення до суду із апеляційною скаргою.

Таким чином, апелянт, будучи обізнаним про наявність в провадженні суду даної справи, у якій є боржником, не мав перешкод в можливості ознайомлення із наслідками розгляду справи, зокрема через ЄДРСР. Апелянт не навів обставин непереборної сили, у зв`язку з якими пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2022 року подана 27 грудня 2025 року - через три роки та шість місяців.

Отже, апелянтом пропущено строк на оскарження судового рішення понад один рік, зі спливом значного періоду часу з дня ухвалення рішення, що відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України, є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність. Зазначена конвенційна норма зобов`язує до того, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

З урахуванням вищевказаного, колегія судів вважає, що наявні підставі для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2022 року.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2022 року у справі №711/9613/2012 за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Закарпатського обласного правління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.02.2026.

Суддя-доповідач

Судді