Справа № 523/4300/26
Провадження №2/523/4199/26
У Х В А Л А

"03" березня 2026 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), про визнання батьківства,

УСТАНОВИЛА:

27 лютого 2026 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представниця адвокат Мазур Н.С., до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 04 грудня 2007 року, а також про зобов`язання Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження № 1991 від 04 грудня 2007 року на ім`я ОСОБА_3 , зазначивши ОСОБА_1 батьком дитини та змінивши ім`я прізвище та по батькові дитини на ОСОБА_4 .

Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України.

За положеннями ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови, зокрема про визнання батьківства відповідача, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Із змісту позову вбачається, що заявлена вимога про визнання батьківства позивача, тому до вказаного спору слід застосовувати загальне правило підсудності, визначене ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до довідки № 2406671 від 02 березня 2026 року, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», за даними Єдиного державного демографічного реєстру відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що не належить до територіальної підсудності Пересипського районного суду м. Одеси.

Статтями 263-264 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За нормою ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України).

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана ст. 32 ЦПК України.

Таким чином, суддя дійшла висновку, що справа не підсудна Пересипському районному суду м. Одеси, у зв`язку з чим матеріали цивільної справи слід передати на розгляд Київському районному суду м. Одеси.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 187, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання батьківства передати на розгляд Київському районному суду м. Одеси.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена та підписана 03 березня 2026 року.

Суддя