Справа № 216/6384/23
провадження №2-др/216/3/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

29 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Чирського Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Смолдирева М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 м. Кривого Рогу, заяву адвоката Булгакова Віталія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №216/6384/23 за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, Орган опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання дитини з матір`ю та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, Орган опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про визначення місця проживання дитини з батьком, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2025 року адвокат Булгаков В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №216/6384/23 за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, Орган опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання дитини з матір`ю та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, Орган опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про визначення місця проживання дитини з батьком.

Заяву мотивує тим, що 22.12.2025 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення у цивільній справі № 216/6384/23, яким позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами задоволено частково; розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 13.09.2013 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 677; визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , почергово з кожним з батьків, у такому порядку: два тижні з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ); два тижні з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ); відмовлено у задоволенні інших частин первісних та зустрічних позовних вимог; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1610,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Враховуючи часткове задоволення первісних та зустрічних позовних вимог, а також повне відшкодування судових витрат стороні позивача за первісним позовом, сторона Відповідача за первісним (Позивача за зустрічним) позовом вважає за необхідне звернутися до суду із заявою про винесення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат. Відповідачем у зустрічній позовній заяві та у відзиві зазначено, що судові витрати складаються з витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу в загальному розмірі орінтовно 17 000,00 гривень. Представник сторони Відповідача за первісним (Позивача за зустрічним) позовом через поганий стан здоров`я (копія медичної довідки додається) не зміг взяти участь у судових дебатах, які відбулися 12.12.2025, що унеможливило повідомлення суду про понесені судові витрати стороною до завершення судових дебатів. Таким чином, враховуючи поважність причин пропуску представником сторони судового засідання, на якому відбулися судові дебати, заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені Відповідачем за первісним (Позивачем за зустрічним) позовом судові витрати при розгляді цивільної справи №216/6384/23 в суді першої інстанції, а саме витрати на правову допомогу в загальному розмірі 15 000,00 гривень.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим вирішити питання щодо ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Таким чином, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічні висновки висловлені Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником Федька В.В. надається: договір про надання правової допомоги № 12/12/23 від 12.12.2023 року, Акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 25.12.2025 відповідно до Договору про надання правової допомоги №12/12/23 від 12.12.2023 р., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги за Договором про надання правової допомоги №12/12/23 від 12.12.2023 р. у рамках цивільної справи №216/6384/23 (станом на 25.12.2025), платіжна інструкція №.0.0..1 від 28.12.2025.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, з огляду на зазначені норми процесуального права, виходячи з конкретних обставин даної справи, включаючи, час її розгляд, ефективність результату, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, суд дійшов переконання, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути суму витрат на правничої допомогу в розмірі 15 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.270 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на

предмет спору: Орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, Орган опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання дитини з матір`ю та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, Орган опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про визначення місця проживання дитини з батьком.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.М. Чирський