02 березня 2026 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Буравової К.І.,
за участю секретаря судових засідань Годжаєвої З.Ф.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА-НОВА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-
1.Стислий виклад позиції позивача.
Відповідно умов Договору, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 10 000, 00 гривень шляхом перерахунку на банківську картку з використанням реквізитів картки: НОМЕР_1 на умовах строковості, зворотності, платності. Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: п.2.4. Тип кредиту кредит; п. 2.7. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.; п.2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; Дати надання кредиту: 23.03.2025 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1% за кожний день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 днів з дати укладення цього договору. В цей період можливе використання Позичальником права користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою. 0,87 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). 2.7. Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. Якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу Кредиту становить 0% (нуль процентів), це означає, що комісія за видачу Кредиту відсутня
2.Процесуальні дії у справі, клопотання сторін
Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В. від 27.10.2025, цивільну справу за позовом ТОВ «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд за підсудністю до Богуславського районного суду Київської області (а.с.22-23).
26.11.2025 цивільна справа надійшла до Богуславського районного суду Київської області (а.с. 29).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.11.2025 головуючою суддею визначено суддю Буравову К.І. (а.с. 30).
Встановивши невідповідність заяви вимогам ЦПК України, 12.12.2025 суддя постановила ухвалу про залишення позову без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали (а.с. 33-36).
18.12.2025 через підсистему «Електронний суд» представник позивача Андрущенко М.В. подала до суду заяву про усунення недоліків (а.с. 39-48).
Ухвалою судді від 05.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 03 лютого 2025 року о 11 год. 30 хв. Також, за клопотанням представника позивача витребувано у АТ «Приват Банк» зазначені в клопотанні докази по справі (а.с. 50-52).
У судове засідання, призначене на 03.02.2026 та 25.02.2026 представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просив розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 03.02.2026 та 25.02.2026 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви, заяв про розгляд справи без її участі на адресу суду не подавала, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надала.
Матеріалами справи підтверджується, що суд здійснював повідомлення відповідачки у передбачений законом спосіб шляхом направлення рекомендованої поштової кореспонденції на адресу її зареєстрованого місця проживання, однак поштові відправлення повернулися з відміткою «Адресат відсутній».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для визнання повідомлення належним, оскільки отримання листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника; аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи, однак своїм процесуальним правом на участь у судовому розгляді не скористалася.
Згідно з частиною другою статті 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової конституційного принципу верховенства права, це зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову та вживати заходів для реалізації свого права на захист. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та фактичне самоусунення від участі у справі.
Суд бере до уваги, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах судового розгляду, що стосуються безпосередньо його прав та обов`язків, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі надані внутрішнім законодавством засоби для прискорення процедури слухання. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішенні у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року.
Отже, відповідач зобов`язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а їх невиконання не може перешкоджати суду у здійсненні правосуддя та забезпеченні розгляду справи у розумний строк.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2022 року у справі № 175/4075/18 (провадження № 61-5401св22), якщо належним чином повідомлені сторони чи їх представники не з`явилися у судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він має право, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. При цьому відкладення розгляду справи є правом суду, а не його обов`язком, і застосовується лише у разі неможливості вирішення спору у відповідному судовому засіданні без участі сторін за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Оскільки відповідачка не з`явилася на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи у її відсутності не надала, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалою від 25.02.2026 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів, перейшовши на стадію ухвалення рішення, яке буде проголошене 02.03.2026 року о 16 год. 50 хв. (а.с.115).
3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Кредитний договір разом із правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.11.2024, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.
Договір укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов договору: П. 2.6.1. Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту та становить 1 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору, 0,87 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку його дії або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше).
Згідно з п. 2.7. Договору, комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту.
Згідно з п. 6.1. Договору, сторони домовились, що повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів (що є Додатком № 1), крім випадку визначеного в п. 6.3. Договору.
Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 2.5. Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання позичальником зобов`язань за ним (п. 10.2. Договору).
З метою укладення цього Договору Позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці, як обов`язкові. При подачі Заявки Позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати після укладення Договору та періодичність платежів зі сплати процентів (п. 10.6.1. Договору).
Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п. 10.17. Договору).
До Договору долучається: Анкета клієнта (а.с. 63); Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (в новій редакції) (а.с. 93-99); Паспорт споживчого кредиту (а.с. 85-87)
Паспорт споживчого кредиту містить інформацію про: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію та інші істотні правові аспекти кредитних правовідносин.
На підтвердження укладання кредитного договору між Кредитодавцем та Позичальником додано доказ підтвердження направлення одноразового ідентифікатора для підпису Договору та Паспорту споживчого кредиту на фінансовий номер телефону позичальника (а.с. 91).
Перерахування кредитних коштів у сумі 10 000,00 грн було здійснено шляхом безготівкового грошового переказу із використанням реквізитів платіжної картки, зазначеної відповідачем під час укладення кредитного договору.Надавачем платіжних послуг отримувача є ТОВ ФК «Контрактовий дім», яке діє на підставі договору № 160523/1 від 16.05.2023 про надання послуг з приймання та переказу платежів, укладеного з ТОВ «Іннова Фінанс» як клієнтом (а.с. 64-67, 68).
Згідно з інформацією, що була надана АТ КБ «Приват Банк» на виконання ухвали суду від 05.01.2026 про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) випущена банківська картка № НОМЕР_3 . Надано також інформацію, що по рахунку(ах) НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) було зарахування коштів на суму 10 000,00 грн від 23-03-2025 р., платник: CASH2CARD А2С EASYCASH, Unavailable(а.с.107).
Також було надано виписку про рух коштів по рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), який належить ОСОБА_1 за період з 23.03.2025 до 24.03.2025, яка містить зарахування 23.03.2025 на суму 10 000,00 грн. (а.с.108).
Таким чином, ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» виконало свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у сумі 10 000,00 грн шляхом їх перерахування на поточний рахунок клієнта, відкритий в АТ КБ «Приват Банк», зазначений у договорі, що підтверджується вищезазначеною випискою АТ «Універсал Банк» по особовому рахунку за період з 23.03.2025 до 24.03.2025.
В той же час відповідач всупереч умовам договору свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.
Будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості до суду не подано.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2024 року у справі № 913/266/20 зазначила, що зміна найменування юридичної особи є лише способом її ідентифікації серед інших юридичних осіб та не є реорганізацією. Реєстраційні дії щодо зміни найменування не змінюють правового статусу юридичної особи.
Отже, зміна найменування юридичної особи не впливає на її правосуб`єктність, не припиняє її прав та обов`язків і не потребує заміни сторони у правовідносинах чи у судовому процесі. Оскільки ідентифікаційний код юридичної особи залишився незмінним, позивач продовжує брати участь у спірних правовідносинах як той самий суб`єкт права.
4. Застосовані норми права
Суд, дослідивши надані документи і матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 зазначено, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З чого слідує, що не спростування відповідачем презумції правомірності кредитного договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення кредитних договорів, підлягають виконанню.
Водночас, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
5.Мотиви та висновки суду
Таким чином, судом встановлено, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідачка належним чином не виконала взяті на себе за договором зобов`язання, своєчасно не повернула кредит, у зв`язку з чим у відповідачки утворилась заборгованість, яка становить 18 066, 00 грн. та складається із загального залишку заборгованості за даним кредитом (за тілом кредиту) заборгованості за процентами та комісії за надання кредиту.
Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується деталізованою випискою про рух коштів по картковому рахунку НОМЕР_3 (НОМЕР_4 ), який належить ОСОБА_1 за період з 23.03.2025 до 24.03.2025.
Банківська виписка з рахунку позичальника є належним та допустимим доказом у справі, оскільки підтверджує рух коштів за конкретним банківським рахунком, містять відомості про операції, здійснені протягом операційного дня, та засвідчує виконання таких операцій.
Отже, наявні в матеріалах справи розрахунок кредитної заборгованості відповідача та виписка з його рахунку є належними і допустимими доказами наявності заборгованості позичальника, що узгоджується з правовою позицією Верховний Суд, викладеною у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21.
Тож, підписуючи кредитний договір відповідач добровільно погодився з усіма його умовами, зокрема, з строком кредитування та розміром процентної ставки, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому статтею 627 ЦК України. Відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини з кредитором, якщо вважав встановлений розмір процентів несправедливим, натомість він свідомо та без будь-яких застережень погодив умови договору, що підтверджується його підписом.
При цьому суд звертає увагу, що комісія встановлена договором у розмірі 1 500,00 грн. є разовою та пов`язана з наданням кредиту, прямо передбачена п.п. 2.7 кредитного договору, підписаного відповідачем, відповідає вимогам ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», включена до загальних витрат за кредитом та не стосується оплатності інформації, яка відповідно до ст. 11 зазначеного Закону повинна надаватися споживачу безоплатно один раз на місяць.
Враховуючи викладене, а також правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, підстави для визнання умови договору щодо зазначеної комісії нікчемною відсутні, у зв`язку з чим включення комісії у розмірі 1200,00 грн до загальної суми заборгованості за кредитним договором є правомірним, а вимога ТОВ "ІННОВА-НОВА" про її стягнення обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти нього. Доказів оспорювання в судовому порядку укладеного з банком договору відповідачем не надано.
На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості.
Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять.
Будь - якого належного та допустимого доказу того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості та відомості, які містяться у матеріалах справи не відповідають дійсності, відповідачем надано не було.
Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, на підставі зазначеного, керуючись принципом диспозитивності, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача згідно умов договору заборгованості за кредитом у заявленому розмірі 18 066,00 грн., з яких: 10 000 грн. 00 коп.- заборгованість за тілом кредиту; 10 566 грн. 00 коп. заборгованість за процентами та 1 500,00 грн.- заборгованість за комісією.
6. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При зверненні до суду позивач поніс судові витрати у виді судового збору за подання цієї позовної заяви в розмірі 2 422,40 грн. (а.с.11).
Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 2 422,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Що стосується витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Представником позивача в позовній заяві було зазначено лише попередній (орієнтовний) розрахунок таких витрат у сумі 5 000,00 грн.
На момент ухвалення рішення докази фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу до суду не надійшли. У зв`язку з цим суд роз`яснює позивачу, що відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України такі докази можуть бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до завершення дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання доказів у встановлений строк заява про відшкодування витрат на правничу допомогу залишається без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 527, 530, 610, 612, 615, 634, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 12, 13, 81, 89, 141, 253, 256, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 280289 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА-НОВА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Інформація про учасників справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя К. І. Буравова