Справа № 473/6332/25
"03" березня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Ротар М.М.,
за часті секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Департамента патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,
Ухвалою суду від 03 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача не з`явився, на адресу суду від представника позивача надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно повернутого поштового повідомлення, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходили, відзив на позов до суду не надавав.
Оскільки сторони по справі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд приходить до висновку про можливість проводити розгляд справи за відсутності сторін та за наявними матеріалами.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі вироку Богунського районного суду м. Житомира від 18.08.2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.2 КК України і призначено йому покарання за цим законом 2 роки позбавлення волі. Відповідно до вироку суду, ОСОБА_1 13.07.2025 близько 11 год. 04 хв перебуваючи на території бази відпочинку «Волна», за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що поряд з ним знаходяться працівники поліції, які представились, перебували у форменому одязі, та виконували свої службові обов`язки, на ґрунті зневажливого ставлення до працівника правоохоронних органів, з метою невиконання законних вимог, ігноруючи неодноразові вимоги працівників поліції заспокоїтись та зупинитись, завдав один удар лівою рукою в область обличчя командиру роти № 1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП ОСОБА_2 чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим до ОСОБА_1 було застосовано фізичну силу та спеціальні засоби «кайданки» відповідно до ст. 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію».
В ході затримання ОСОБА_1 різким рухом відштовхнув командира взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Маньківського О.В., у зв`язку з чим останній вдарився лівою частиною плеча об переднє ліве крило службового автомобіля, чим спричинили останньому легкі тілесні ушкодження.
Згідно із копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 автомобіль марки СКС Z1EE/ZRE210/ZRE210L-DEFDPW на базі автомобіля «Toyota Corolla», 2023 року випуску, реєстраційний номер н.з. НОМЕР_2 належить Департаменту патрульної поліції.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що передбачено ч.1 ст. 2 ЦПК України.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За змістом ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Також згідно з нормами даної статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні потерпілому заподіяних збитків грішми, на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну.
Застосування цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб`єкт, об`єкт, об`єктивна та суб`єктивна сторона. Суб`єктом є боржник; об`єктом - правовідносини по зобов`язаннях; об`єктивною стороною - наявність збитків у майновій сфері кредитора, протиправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов`язання, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника і збитками; суб`єктивну сторону цивільного правопорушення складає вина, яка представляє собою психічне відношення особи до своєї протиправної поведінки і її наслідків.
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає, тобто для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.
З урахуванням викладеного, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданою шкодою, суд приходить до висновку, що протиправними діями відповідача дійсно було завдано матеріальної шкоди майну, що належить позивачу.
З приводу розміру завданої шкоди, слід зазначити наступне.
Аналізуючи викладені норми права та надані письмові докази, враховуючи, що неправомірними діями відповідача було завдано шкоду майну позивача, суд приходить до висновку, що існують правові підстави для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 8937,52 грн. завданої матеріальної шкоди.
Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн., який сплачений позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 82, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов Департамента патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департамента патрульної поліції матеріальну шкоду в розмірі 8937,52 грн. та судовий збір в розмірі 3028 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено та підписано 03 березня 2026 року.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя: М.М. Ротар