Справа №760/4863/26
У Х В А Л А

іменем України

про залишення позовної заяви без руху

06.03.2026 м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Застрожнікова К.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Лісовська Олена Володимирівна, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петренко Олена Василівна,

про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Лісовська Олена Володимирівна, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петренко Олена Василівна про визнання заповіту недійсним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду та справу передано судді Застрожніковій К.С.

Під час ознайомлення з матеріалами зазначеної позовної заяви судом встановлено, що її подано без додержання вимог, визначених статтями 175, 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

1.Так, позивач ОСОБА_1 , діючи через свого представника, звернувся до суду із позовом, в якому просить суд визнати недійсним односторонній правочин - заповіт, підписаний 20 липня 2018 року від імені ОСОБА_3 невстановленою особою та посвідчений державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Козак Н.А. за реєстровим номером 10-189 на спеціальному бланку нотаріального документу на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України.

У якості обґрунтування позову, сторона позивача зазначає, що підпис на оспорюваному заповіті виконаний не заповідачем, а іншою особою.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

А саме, позивачем до позову додано копію заповіту від 20.07.2018 р., зі змісту якого слідує, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті за життя заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право своїй дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, із копії заповіту вбачається, що в графі підпис мається розшифрування « ОСОБА_3 », тобто, обставини того, що вказаний заповіт підписаний іншою особою, а не спадкодавцем, підлягає доведенню в загальному порядку відповідно до стандартів доказування, які діють у цивільному процесі, що вказує на некоректність позовних вимог позивача ОСОБА_1 , які підлягають конкретизаціє та/або переформулюванню із врахуванням мотивів пред`явлення позову.

2.Крім того, зі змісту позову не вбачається інформації про місце відкриття спадщини та не зазначено переліку нерухомого майна, яке увійшло до складу спадщини, що має безпосереднє значення для визначення підсудності вказаної цивільної справи.

Відповідно до відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати Верховного Суду ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Подібні правові висновки щодо застосування правил виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, у постановах Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 761/46980/19 (провадження № 61-10674 св 21) та від 14 квітня 2022 року у справі № 753/23614/18 (провадження № 61-10151св21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20) сформовано правову позицію, що забезпечуючи єдність у застосуванні процесуального законодавства, суди цивільної юрисдикції стало застосовували це положення таким чином, що у цьому випадку виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК України). Враховуючи положення статті 181 ЦК України, зазначали, що такими є, наприклад, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Така ж правова позиція викладена у пункті 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 лютого 2018 року по справі № 201/12876/17 та від 11 липня 2019 року по справі № 426/7217/18.

Предмет позову у цій справі охоплюється вимогою про визнання недійсним заповіту, який може стосуватись майна, у тому числі нерухомого, яке належало спадкодавцю та є успадкованим відповідачкою за оспорюваним заповітом.

Таким чином, стороні позивача необхідно подати до суду уточнену позовну заяву, в якій коректно сформулювати позовні вимоги, а також зазначити місце відкриття спадщини та перелік майна, в тому числі нерухомого (якщо таке наявне), яке увійшло до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 175-177, 185, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Лісовська Олена Володимирівна, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петренко Олена Василівна про визнання заповіту недійсним, - залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя К.С. Застрожнікова