ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 953/11659/23

провадження № 61-4657св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МЖК 28»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МЖК 28» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року у складі судді Колесник С. А. та постанову Харківського апеляційного суду від 31 березня 2025 року у складі колегії суддів: Пилипчук Н. П., Маміної О. В., Яцини В. Б.

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МЖК 28» (далі - ОСББ «МЖК 28») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача на свою користь борг зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території станом на 16 вересня 2023 року у розмірі 13 717,24 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСББ «МЖК 28» посилалося на те, що воно є юридичною особою, створеною власниками квартир багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке забезпечує утримання та використання спільного майна багатоквартирного будинку і його прибудинкової території. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 61,80 кв. м, у цьому будинку. Відповідач виконує обов`язок зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та його прибудинкової території лише частково і не систематично. У зв`язку з цим, станом на 16 вересня 2023 року відповідач має заборгованість зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку у розмірі 13 717,24 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2024 року позов задоволено.

23 вересня 2024 року відповідач подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2024 року.

26 вересня 2024 року відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву, у якій просив: визнати протиправними дії керівника ОСББ «МЖК 28» ОСОБА_2 у період з травня 2018 року до вересня 2024 року, які полягають у позбавленні відповідача як члена ОСББ «МЖК 28» законного права знати про діяльність ОСББ щодо використання грошових коштів членів ОСББ; зобов`язати керівника ОСББ «МЖК 28» ОСОБА_2 вчинити певні дії, зокрема, надати членам ОСББ в повному обсязі засвідчені належним чином документи фінансово-господарської діяльності ОСББ «МЖК 28» згідно з наданим переліком з метою перевірки їх достовірності та повноти додержання чинного законодавства з початку створення ОСББ і дотепер; зобов`язати керівника ОСББ «МЖК 28» ОСОБА_2 надати в повному обсязі вказані документи в прошитому, пронумерованому вигляді та завірені належним чином печаткою ОСББ «МЖК 28».

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року поновлено відповідачу строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заяву відповідача задоволено. Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2024 року скасовано. Справу № 953/11659/23 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2024 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року, відмовлено у прийнятті зустрічного позову відповідача до ОСББ «МЖК 28» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Зустрічну позовну заяву повернуто відповідачу та роз`яснено йому право звернутися з цим позовом у загальному порядку.

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСББ «МЖК 28» в особі керівника ОСОБА_2, громадянки України ОСОБА_3 , у якому просив прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом; вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження; залучити громадянку ОСОБА_3 як відповідача; після об`єднання направити справу до Харківського апеляційного суду для визначення підсудності справи у зв`язку із поданням до суду заяви про залучення до справи відповідачем ОСОБА_3 ; визнати протиправними дії представника відповідача та такими, що перевищують службові повноваження керівника ОСББ «МЖК 28» ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 70 000,00 грн та 50 000,00 грн за втрати немайнового характеру; зобов`язати представника відповідача ОСОБА_2 надати позивачу за зустрічним позовом належним чином засвідчені копії документів фінансово-господарської діяльності ОСББ «МЖК 28», списати борги, що перевищують строк позовної давності; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача майнову шкоду в розмірі 50 000,00 грн; визнати протиправними дії представника відповідача та такими, що перевищують службові повноваження керівника ОСББ «МЖК 28» ОСОБА_2 та вжити відносно нього заходів процесуального примусу; зупинити виконання за виконавчим документом від 20 березня 2024 року № 10980; зобов`язати Київський районний суд м. Харкова винести відповідно до частини третьої статті 432 ЦПК України ухвалу про зупинення виконання за виконавчим документом.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 13 лютого 2025 року відмовив у прийнятті зустрічного позову. Зустрічну позовну заяву повернув ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що предметом первісного позову є стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 13 717,24 грн як суми боргу зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території станом на 16 вересня 2023 року, тобто спірні правовідносини виникли щодо виконання ОСОБА_1 обов`язку (грошового зобов`язання) співвласника із сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку, а способом захисту порушеного права є стягнення грошових коштів.

Предметом зустрічного позову є правовідносини між заявником ОСОБА_1 як співвласником багатоквартирного будинку на АДРЕСА_1 та ОСББ «МЖК 28» як юридичною особою, створеною власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для управління, утримання і використання спільного майна, щодо здійснення права співвласника на ознайомлення із документами та інформацією про діяльність ОСББ «МЖК 28».

Вимоги за зустрічним позовом не підлягають об`єднанню в одне провадження з первісним, оскільки їх спільний розгляд не є доцільним, а задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тому зустрічна позовна заява відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК підлягає поверненню особі, яка її подала.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Харківський апеляційний суд постановою від 31 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року залишив без змін.

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що спільний розгляд судом первісного та зустрічного позовів не є доцільним і не сприятиме ефективному розгляду справи та суперечить принципу процесуальної економії.

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи, позиції інших учасників справи

У квітні 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 31 березня 2025 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанції порушили норми процесуального права та позбавили відповідача доступу до правосуддя. Також відповідач зазначає, що доцільним є сумісний розгляд основного позову із зустрічним. Це дозволить більш повно та об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

16 червня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи

Суди попередніх інстанцій встановили, що ОСББ «МЖК 28» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території станом на 16 вересня 2023 року у розмірі 13 717,24 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2024 року позов задоволено.

23 вересня 2024 року відповідач подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2024 року.

24 вересня 2024 року відповідач звернувся до суду із заявою, у якій просив призупинити дію виконавчого листа у зв`язку з переглядом заочного рішення.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2024 року заяву відповідача про призупинення дії виконавчого листа залишено без задоволення.

26 вересня 2024 року відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву, у якій просив: визнати протиправними дії керівника ОСББ «МЖК 28» ОСОБА_2 у період з травня 2018 року до вересня 2024 року, які полягають у позбавленні відповідача як члена ОСББ «МЖК 28» законного права знати про діяльність ОСББ щодо використання грошових коштів членів ОСББ; зобов`язати керівника ОСББ «МЖК 28» ОСОБА_2 вчинити певні дії, зокрема, надати членам ОСББ в повному обсязі засвідчені належним чином документи фінансово-господарської діяльності ОСББ «МЖК 28» згідно з наданим переліком з метою перевірки їх достовірності та повноти додержання чинного законодавства з початку створення ОСББ і дотепер; зобов`язати керівника ОСББ «МЖК 28» ОСОБА_2 надати в повному обсязі вказані документи в прошитому, пронумерованому вигляді та завірені належним чином печаткою ОСББ «МЖК 28».

Цього ж дня відповідач подав до суду заяву про залишення позовної заяви ОСББ «МЖК 28» без розгляду, оскільки, на його думку, провадження у справі відкрито без додержанням норм, викладених у статтях 175-177 ЦПК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року поновлено відповідачу строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заяву відповідача задоволено. Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2024 року скасовано. Справу № 953/11659/23 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача про залишення позову ОСББ «МЖК 28» без розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2024 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року, відмовлено у прийнятті зустрічного позову відповідача до ОСББ «МЖК 28» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Зустрічну позовну заяву повернуто відповідачу та роз`яснено йому право звернутися з цим позовом у загальному порядку.

Відмовляючи у прийнятті зустрічного позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що вимоги за зустрічним позовом не підлягають об`єднанню в одне провадження з первісним, оскільки їх спільний розгляд не є доцільним, а задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тому зустрічна позовна заява відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК підлягає поверненню особі, яка її подала.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року; на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року; на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року у справі № 953/11659/23.

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСББ «МЖК 28» в особі керівника ОСОБА_2, громадянки України ОСОБА_3 , у якому просив прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом; вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження; залучити громадянку ОСОБА_3 як відповідача; після об`єднання направити справу до Харківського апеляційного суду для визначення підсудності справи у зв`язку із поданням до суду заяви про залучення до справи відповідачем ОСОБА_3 ; визнати протиправними дії представника відповідача та такими, що перевищують службові повноваження керівника ОСББ «МЖК 28» ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 70 000,00 грн та 50 000,00 грн за втрати немайнового характеру; зобов`язати представника відповідача ОСОБА_2 надати позивачу за зустрічним позовом належним чином засвідчені копії документів фінансово-господарської діяльності ОСББ «МЖК 28», списати борги, що перевищують строк позовної давності; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача майнову шкоду в розмірі 50 000,00 грн; визнати протиправними дії представника відповідача та такими, що перевищують службові повноваження керівника ОСББ «МЖК 28» ОСОБА_2 та вжити відносно нього заходів процесуального примусу; зупинити виконання за виконавчим документом від 20 березня 2024 року № 10980; зобов`язати Київський районний суд м. Харкова винести відповідно до частини третьої статті 432 ЦПК України ухвалу про зупинення виконання за виконавчим документом.

Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 13 лютого 2025 року відмовив у прийнятті зустрічного позову. Зустрічну позовну заяву повернув ОСОБА_1 .

Харківський апеляційний суд постановою від 31 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року залишив без змін.

Київський районний суд м. Харкова рішенням від 13 лютого 2025 року позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСББ «МЖК 28» грошові кошти у розмірі 13 717,24 грн як суму боргу зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території станом на 16 вересня 2023 року.

Харківський апеляційний суд постановою від 04 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року залишив без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2025 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов в одному провадженні з первісним.

Тобто зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

За своєю суттю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

При поданні зустрічного позову позивач за первісним позовом стає відповідачем за зустрічним позовом, а відповідач займає процесуальне становище позивача. При цьому, пред`являючи зустрічний позов, відповідач завжди має переслідувати одночасно дві цілі: захистити своє порушене чи оспорене право та захиститися проти вимог позивача.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.

Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19), постанові Верховного Суду від 06 грудня 2023 року у справі № 638/6226/21 (провадження № 61-9559св23).

Ураховуючи викладене, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним та первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову.

Подання такого зустрічного позову має на меті не лише довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом, а й захистити права відповідача в обраний ним спосіб. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 522/14499/21 (провадження № 61-10754св22).

У цій справі предметом первісного позову є стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 13 717,24 грн як суми боргу зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території станом на 16 вересня 2023 року, тобто спірні правовідносини виникли щодо виконання ОСОБА_1 обов`язку (грошового зобов`язання) співвласника із сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку, а способом захисту порушеного права є стягнення грошових коштів.

Предметом зустрічного позову є правовідносини між заявником ОСОБА_1 як співвласником багатоквартирного будинку на АДРЕСА_1 та ОСББ «МЖК 28» як юридичною особою, створеною власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для управління, утримання і використання спільного майна, щодо здійснення права співвласника на ознайомлення із документами та інформацією про діяльність ОСББ «МЖК 28».

Встановивши, що спільний розгляд первісного та зустрічного позову не є доцільним, позови мають різні предмети доказування і є самостійними, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 .

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд розглянув справу під час повітряної тривоги не заслуговують на увагу, адже ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 березня 2023 року відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Посилання в касаційній скарзі на порушення місцевим судом норм процесуального права не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, адже вони не призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції.

З огляду на зазначене Верховний Суд дійшов висновку, що аргументи касаційної скарги (в межах доводів та вимог, які стали підставою для відкриття касаційного провадження) не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, а зводяться до незгоди заявника з ухваленими у справі судовими рішеннями.

Згідно з частинами третьою і четвертою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону, і підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 400, 409, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 31 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов