Справа № 177/375/26
Провадження № 6/177/16/26
У Х В А Л А

09.02.2026

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Бабєєва К. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого державного виконавця Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Щербакової Любові Анатоліївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшло подання старшого державного виконавця Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Щербакової Любові Анатоліївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Криворізькому відділі державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № 78627118, що об`єднує такі виконавчі провадження:

-№ 77118011 по виконанню виконавчого листа № 177/1470/24 від 14.10.2024 виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , на користь Глеюватської об`єднаної територіальної громади в особі Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, 319312,42 грн у рахунок відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

-№ 77117133 по виконанню виконавчого листа № 177/1470/24 від 14.10.2024 виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , на користь Новопільської об`єднаної територіальної громади в особі Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, 450010,29 грн у рахунок відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

-№ 78274047 по виконанню виконавчого листа № 1771518/24 від 11.11.2024 виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , на користь Криворізької міської територіальної громади в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області, 420282,69 грн у рахунок відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

-№ 78272813 по виконанню виконавчого листа № 1771520/24 від 07.02.2025 виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , на користь на користь Девладівської об`єднаної територіальної громади в особі Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, 235557,72 грн, у рахунок відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

За кожним із вказаних виконавчих проваджень, ОСОБА_1 надіслано копію постанови про відкриття виконавчого провадження та виклик про явку до органу ДВС, зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення в неї неправдивих відомостей.

Однак, станом на дату звернення до суду з вказаним поданням, рішення судів ОСОБА_1 не виконано, при цьому він є громадянином України та має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 17.08.2021, орган видачі 1224.

Під час виконання рішення суду, виконавцем встановлено, що згідно інформації на запити, майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Державний виконавець вказав, що загальна сума заборгованості за зведеним виконавчим провадженням складає 1422433,64 грн, а боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішень суду, не вживає заходів щодо виконання рішення суду за рахунок належного йому майна і доходів, у зв`язку з чим державний виконавець вважала за необхідне тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України, до моменту виконання зобов`язань у зведеному виконавчому провадженні.

Беручи до уваги зміст ст. 441 ЦПК України, судом вжито заходів для повідомлення державного виконавця про дату, час та місце розгляду справи, інші заінтересовані особи про розгляд справи не повідомлялися.

Старший державний виконавець Щербакова Л.А. в судове засідання не з`явилася, суду подано заяву про розгляд справи за її відсутності.

У зв`язку з чим, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що узгоджується з положеннями ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеного подання, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, які обмежують свободу пересування. У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише тоді, коли сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга № 66485/01, §§ 78-82).

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин. Подібний висновок викладений Верховним Судом в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 331/8536/17-ц.

При розгляді даної справи, судом встановлено, що в провадженні Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № 78627118, що об`єднує вищевказані виконавчі провадження, щодо стягнення зі ОСОБА_1 , солідарно з іншими особами, заборгованості за завдану шкоду в загальному розмірі 1422433,64 грн.

У поданні державний виконавець посилається на те, що в межах зазначеного виконавчого провадження вчинено ряд виконавчих дій відповідно до приписів закону, зокрема направлялися запити щодо майнового стану боржника, наявності доходу, боржник викликалася до виконавця тощо.

Водночас, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання боржником будь-яких постановлених виконавцем в межах виконавчого провадження постанов та викликів до виконавчої служби. Номери поштових відправлень, на які посилається державний виконавець, наразі не відстежуються, що унеможливлює перевірку того факту, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, зобов`язання подати декларацію про доходи, з`явитися до ДВС.

Старший державний виконавець зазначає, про отримання інформації щодо відсутності майна у боржника, але доказів здійснення відповідних запитів та отримання відповідей на них, суду не надано.

Крім цього, державний виконавець вказав як на підставу для подання вказаної заяви, на факт ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, але жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, суду не надано.

Відповідно до частини 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

В даному випадку, долучені до подання державного виконавця докази, не свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно свідомо не виконує належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Суду не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 має реальну можливість виконати зобов`язання визначені рішенням суду (має грошові кошти на рахунках, рухоме чи нерухоме майно, майнові права, джерела доходу тощо), але свідомо, умисно не здійснює цього.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися саме у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення. Однак, наразі заявником не надано жодного достатнього доказу на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржником своїх обов`язків по сплаті боргу та його наміру ухилятися від виконання покладених на нього зобов`язань, а сама по собі наявність невиконаного рішення суду не може бути підставою для обмеження свободи пересування боржника.

Саме державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність підстав для обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 вчиняв дії, які унеможливлювали чи ускладнювали виконання рішення суду, зокрема здійснював спроби чи мав намір виїхати за межі України, з метою невиконання рішення суду.

Не обґрунтовано перед судом й те, яким чином тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України, сприятиме досягненню переслідуваної мети - гарантування сплати заборгованості.

Сама по собі наявність у боржника невиконаного зобов`язання не є безумовною підставою для обмеження його права виїзду за межі України, і викладених державним виконавцем у поданні доводів недостатньо для обмеження права боржника у виїзді за межі України, оскільки обмеження у праві виїзду за межі України є крайнім заходом щодо виконання рішення суду, а задоволення подання обмежуватиме конституційні права ОСОБА_1 без достатніх правових підстав для цього.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що подання старшого державного Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Щербакової Любові Анатоліївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , є недостатньо обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-261, 352-355, 441 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання старшого державного виконавця Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Щербакової Любові Анатоліївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя М.В. Березюк