Справа №705/7619/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , поданим адвокатом Скуба Марісою Володимирівною, до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Скуба М.В., яка представляє інтереси позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.06.2025, близько 15.00 год. на 217 км + 750 м автодороги М-05 Київ-Одеса водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом SHEVROLET CRUZE, д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, не надав дорогу транспортному засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по тій смузі, на яку він мав намір перелаштуватися, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів, в результаті чого вони отримали механічні пошкодження.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2025, яка залишена без змін Постановою Черкаського апеляційного суду від 26.09.2025, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. На час зазначеної ДТП автомобілем VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 , керував ОСОБА_2 . Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником транспортного засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 . Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_4 ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу 25.07.2020 з громадянином ОСОБА_5 , отримала прізвище « ОСОБА_6 », у зв`язку з чим оновила Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із зазначенням нового прізвища власника « ОСОБА_6 ». В результаті вищевказаної ДТП транспортному засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 , завдано механічні пошкодження, перелік яких зазначено у Актах огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 03.07.2025; ремонтній калькуляції № 2606/25, які є невід`ємною частиною Звіту № 20252606/Ф від 07.07.2025 про оцінку майна колісного транспортного засобу (КТЗ). Відповідно до вказаного Звіту та Висновку про вартість матеріального збитку вартість матеріального збитку становить 889 642,15 грн. Перед проведенням оцінювачем огляду та оцінки з метою встановлення розміру матеріального збитку внаслідок ДТП спричиненого належного ОСОБА_1 транспортного засобу, відповідач ОСОБА_3 був завчасно повідомлений шляхом направлення 26.06.2025 листа-повідомлення на його офіційну адресу за допомогою АТ «Укрпошта», проте вказаний лист був проігнорований відповідачем. Автомобіль SHEVROLET CRUZE, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , на момент ДТП був застрахований у страховій компанії АТ «СК «ІНГО», тому власник транспортному засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 звернулася з відповідною заявою до вказаної страхової компанії щодо відшкодування спричинених їй збитків неправомірними діями водія ОСОБА_3 22.08.2025 АТ «СК «ІНГО» відповідно та за умовами договору страхування 228713329 було виплачено страхове відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 250 000,00 грн, що не покрило визначеної суми спричинених збитків, тому ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу вимушена звертатися до суду з цим позовом про стягнення недоплаченої різниці спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 639 642,15 грн з винної особи ОСОБА_3 .

Крім того, позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача і моральну шкоду, яку він оцінює у 60 000,00 грн, обґрунтовуючи її тим, що він є ветераном війни та має інвалідність ІІІ групи захворювання, у зв`язку з чим його стан здоров`я значно погіршився, а враховуючи ДТП, яка трапилася за його участі, його душевні страждання лише посилилися. Клопоти, пов`язані з оформленням документів, пошуком станції технічного обслуговування, очікуванням результатів експертизи, ремонтом транспортного засобу та пошуком адвоката з метою захисту своїх порушених прав, неодноразові поїздки до м. Умань з метою участі у судових засідань при розгляді адміністративної справи, стали джерелом постійного нервового напруження, душевного хвилювання та тривоги. Усвідомлення значних фінансових витрат викликало у нього почуття фінансової незахищеності та стресу.

Також позивачі просять стягнути з відповідача понесені судові витрати на сплату судового збору, витрат на правничу допомогу та на проведення оцінки майна.

Ухвалою судді від 17.12.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

Станом на день розгляду справи відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.06.2025, близько 15.00 год. на 217 км + 750 м автодороги М-05 Київ-Одеса водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом SHEVROLET CRUZE, д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, не надав дорогу транспортному засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по тій смузі, на яку він мав намір перелаштуватися, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів, в результаті чого вони отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п.10.1, п.10.3, п.10.4 Правил дорожнього руху.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2025, яка залишена без змін Постановою Черкаського апеляційного суду від 26.09.2025, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником транспортного засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 .

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_4 ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу 25.07.2020 з громадянином ОСОБА_5 , отримала прізвище « ОСОБА_6 ».

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 оновлено 03.12.2025, у зв`язку з чим власником транспортного засобу вказано ОСОБА_1 .

На час зазначеної ДТП автомобілем VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 , керував ОСОБА_2 , який був уповноважений на керування транспортним засобом його власником ОСОБА_1 .

У результаті вищевказаної ДТП транспортному засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 , було завдано механічні пошкодження, перелік яких зазначено у Актах огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 03.07.2025; ремонтній калькуляції № 2606/25, які є невід`ємною частиною Звіту № 20252606/Ф від 07.07.2025 про оцінку майна колісного транспортного засобу (КТЗ).

Відповідно до вказаного Звіту та Висновку про вартість матеріального збитку автомобілю VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 , були спричинені збитки, вартість яких становить 889 642,15 грн.

Перед проведенням оцінювачем огляду та оцінки з метою встановлення розміру матеріального збитку внаслідок ДТП спричиненого належного ОСОБА_1 транспортного засобу, відповідач ОСОБА_3 був завчасно повідомлений шляхом направлення 26.06.2025 листа-повідомлення на його офіційну адресу за допомогою АТ «Укрпошта», проте вказаний лист був проігнорований відповідачем.

Автомобіль SHEVROLET CRUZE, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , на момент ДТП був застрахований у страховій компанії АТ «СК «ІНГО».

Власник транспортному засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 16.07.2025 звернулася з відповідною заявою до вказаної страхової компанії щодо відшкодування спричинених їй збитків неправомірними діями водія ОСОБА_3

22.08.2025 АТ «СК «ІНГО» відповідно та за умовами договору 228713329 було виплачено страхове відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 250 000,00 грн., що підтверджується Довідкою про рух коштів по картці від 02.12.2025. Проте, вказана виплата не покрила визначеної суми спричинених збитків, тому різниця вартості невідшкодованих витрат становить 639 642,15 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК (ст.ст.1166, 1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи».

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавцем встановлена презумпція вини завдавання шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була завдана не з його вини.

Враховуючи викладене та сукупність доказів у справі, суд дійшов висновку про те, що вина відповідача ОСОБА_3 у ДТП встановлена.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Страховою компанією АТ «СК «ІНГО» було здійснене страхове відшкодування потерпілій особі в межах страхового полісу, проте, воно не покрило завданих позивачу ОСОБА_1 збитків, тому розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 матеріальних збитків у розмірі 639 642,43 грн.

Також позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку він оцінює у 60 000,00 грн.

Згідно положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру

Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень п. 9 Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст.12 та ст.81 ЦПК України.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Обгрунтовуючи заявлений розмір моральної шкоди, позивач ОСОБА_2 зазначає, що він є ветераном російсько-української війни та має інвалідність ІІІ групи захворювання, у зв`язку з чим має поганий стан здоров`я, а враховуючи ДТП, яка трапилася за його участі, його душевні страждання лише посилилися. Клопоти, пов`язані з оформленням документів, пошуком станції технічного обслуговування, очікуванням результатів експертизи, ремонтом транспортного засобу та пошуком адвоката з метою захисту своїх порушених прав, неодноразові поїздки до м. Умань з метою участі у судових засідань при розгляді адміністративної справи, стали джерелом постійного нервового напруження, душевного хвилювання та тривоги. Усвідомлення значних фінансових витрат викликало у нього почуття фінансової незахищеності та стресу.

Враховуючи те, що позивачу було завдано моральної шкоди, що проявлялася у його емоційних та моральних стражданнях, які довелося перенести йому, зокрема у зв`язку із зміною його звичного способу життя та внесення коректив у його буденність, враховуючи принципи розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 10 000,00 гривень.

Крім того, позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на проведення оцінки матеріальних збитків автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 4 800,00 грн. Вказаний розмір витрат підтверджується Актом № ОУ-0000021 здачі-прийняття робіт (наданих пслуг) від 07.07.2025, тому вони підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 .

Також підлягають до стягнення з відповідача понесені позивачем ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 6 396,43 грн.

Сплачений позивачем ОСОБА_2 судовий збір підлягає до частково відшкодування у розмірі 504,67 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

В даному випадку позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача на свою користь понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 32 800,00 грн.

Розглянувши вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 32 800,00 грн. витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження отримання правничої допомоги та понесених витрат позивачем ОСОБА_2 надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 001294 (адвокат Скуба Маріса Володимирівна); ордер адвоката Скуба Маріси Володимирівни на надання правничої допомоги ОСОБА_2 на підставі договору про надання правничої допомоги від 28.07.2025; рахунок на оплату № 1 від 08.10.2025 на суму 32 800,00 грн.; Акт надання послуг № 1 від 08.10.2025 на суму 32 800,00 грн. та Платіжну інструкцію щодо перерахунку ОСОБА_2 оплати АБ Скуба Маріси за надання юридичних послуг згідно з Договором про надання правової допомоги від 28.07.2025 від 16.10.2025 у розмірі 32 800,00 грн.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи викладене та те, що позивачем не надано детального опису отриманих послуг та їх вартості, справа розглядалася у спрощеному порядку без виклику у судове засідання сторін та їх представників, тому заявлені позивачем витрати у сумі 32 800 грн. є неспівмірними зі складністю цієї справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10 12, 13, 76-82, 89, 141,247, 259, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_6 , матеріальну шкоду у розмірі 639 642 (шістсот тридцять дев`ять тисяч шістсот сорок дві) гривні 43 копійки.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_7 , моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_6 , витрати на проведення оцінки матеріальних збитків автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 4 800,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_6 , сплачений судовий збір у розмірі 6 396 (шість тисяч триста дев`яносто шість) гривень 43 копійки.

Стягнути Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_7 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 504 (п`ятсот чотири) грн. 67 коп. (пропорційно задоволених позовних вимог) та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Копію рішення направити сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Леся Сергіївна Годік