Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/7249/25
Провадження № 2/552/296/26
і м е н е м у к р а ї н и
03.03.2026 Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Яковенко Н.Л.,
секретаря судового засідання Резніченко О.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу № 552/7249/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач ТОВ «Українські фінансові операції» 28.08.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява сформована в системі «Електронний суд».
Позовна заява обґрунтована тим, що 20.04.2024 між ТОВ «Лінеура УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір № 4574729 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно умов якого сума кредиту складає 3000 грн строком 364 дні з датою повернення кредиту 19.04.2025.
Вказував, що ТОВ «Лінеура УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 3000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .
Відповідач умови договору не виконав, кредитні кошти не повернув.
Позивач зазначав, що 25.11.2024 між ТОВ «Лінеура УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 25/11/2024, згідно з умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.08.2025 відкрито провадження в справі за позовом ТОВ «Українські фінансові операції» за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Позивач просив проводити розгляд справи без участі представника.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 20.04.2024 між ТОВ «Лінеура УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір № 4574729 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно умов якого сума кредиту складає 3000 грн строком кредиту 3604 днів.
Договір, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір.
Встановлено, що ТОВ «Лінеура УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 3000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .
Також встановлено, що відповідач умови договору не виконав, кредитні кошти не повернув.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
25.11.2024 між ТОВ «Лінеура УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 25/11/2024, згідно з умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Позивачем додано до позовної заяви витяг з реєстру боржників.
Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частинами 10, 11 ст. 265 ЦПК України передбачено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Нормами закону передбачено нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, тому заявлені позивачем вимоги про зобов`язання органу (особи), яка здійснює примусове виконання рішень суду і відповідні дії щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних здійснювати такі нарахування до моменту виконання рішення суду, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування не ґрунтуються на вимогах закону, та за встановлених обставин суд приходить висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення.
У такому випадку, відсутні підстави застосування положень ч. 10 ст. 265 ЦПК України до правовідносин, що виникли між сторонами.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому з відповідача на користь позивача на відшкодування понесених судових витрат підлягає стягненню сума витрат зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн та на правову допомогу в розмірі 5000 грн.
Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», , місцезнаходження 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, будинок 27, приміщення 2.

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 03.03.2026.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко