№ апеляційного провадження: 22-з/824/32/2026
Головуючий у суді першої інстанції: Гаврилова О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
24 лютого 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача Крижанівської Г.В.,
суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,
при секретарі Шпирук Ю.С.,
У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця» про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди. Просив суд стягнути з АТ «Українська залізниця» на його користь інфляційні втрати у розмірі 196 251,91 грн., 3% річних у розмірі 34 096,68 грн. та 100 000,00 грн. завданої моральної шкоди.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 149,62 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат Шаповал І.О., яка діє в інтересах АТ «Українська залізниця», подала апеляційну скаргу. Просила рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Адвокат Забарін А.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 , також подав апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2025 року. Просив рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 рокуапеляційні скарги адвоката Шаповал І.О., яка діє в інтересах АТ «Українська залізниця», адвоката Забаріна А.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 три проценти річних в сумі 6 091,34 грн. та інфляційну складову в сумі 12 545,69 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

27 жовтня 2025 року адвокат Забарін А.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву про ухвалення додаткового рішення суду, в якій просив стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн.

08 січня 2026 року адвокатШаповал І.О., яка діє в інтересах АТ «Українська залізниця», подала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких вказала, що, враховуючи пропорційність судових витрат до розміру задоволених позовних вимог, розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі не може перевищувати 1 692,00 грн.

В судовому засіданні адвокатШаповал І.О., яка діє в інтересах АТ «Українська залізниця», проти доводів заяви про ухвалення додаткового рішення заперечувала.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлений належним чином. Адвокат Забарін А.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 270, ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, що з`явилася в судове засідання, колегія суддів дійшла висновку, що заява адвоката Забаріна А.Ф., подана в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.

Відповідно до положень п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, або судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна, правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Як було зазначено, постановою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 три проценти річних в сумі 6 091,34 грн. та інфляційну складову в сумі 12 545,69 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Правничу допомогу позивачу ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції надавав адвокат Забарін А.Ф., який подав апеляційну скаргу та представляв інтереси позивача в судових засіданнях. В апеляційній скарзі адвокат Забарін А.Ф. зазначав, що позивачем будуть понесені витрати на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 20 000,00 грн.

27 жовтня 2025 року адвокат Забарін А.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву про стягнення з відповідача АТ «Українська залізниця» понесених позивачем витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи в сумі 30 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано копії договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 19 грудня 2022 року, додаткової угоди від 31 березня 2025 року до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 19 грудня 2022 року акту прийому-передачі наданих послуг від 23 жовтня 2025 року, відповідно до якого розмір витрат позивача на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції склав 30 000,00 грн. (т. 1, а.с. 206, 207-208, 209).

Відтак, надання правничої допомоги позивачу адвокатом Забаріним А.Ф. підтверджується матеріалами справи, з яких можна встановити обсяг виконаних адвокатом робіт та наданих ним послуг, а також встановити їх вартість.

Враховуючи вище викладене, з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з апеляційним переглядом справи позивач ОСОБА_1 поніс витрати на правничу допомогу.

Разом з тим, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України відшкодування таких витрат залежить від результатів розгляду справи, у разі задоволення позову такі витрати покладаються на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки постановою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 рокурішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди задоволено частково, а тому понесені ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають відшкодування пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи викладене, з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 пропорційно до задоволених вимог підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в апеляційному суді в розмірі 1680,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Забаріна Антона Федоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити частково.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди, додаткову постанову.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 1 680,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 03 березня 2026 року.

Суддя-доповідач:

Судді: