РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Шаршонь Т.Р.

справа №569/27389/25

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Головне Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Олександра Борисенка, 7; ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), недоотриману пенсію померлої матері ОСОБА_2 , нараховану на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/2556/24 в розмірі 74278,00 грн та залишились недоодержаною в зв`язку з її смертю, та стягнути судові витрати з відповідача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, щовона ОСОБА_1 , являється дочкою ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати, ОСОБА_2 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.01.2025 серії НОМЕР_2 , яке видане Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області.За життя покійна мати отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі №460/2556/24, яке набрало законної сили 02.05.2024, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненській області) щодо відмови у перерахунку та виплаті з 01.04.2019 пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки пророзмір грошового забезпечення №хг16938/6952від 21.12.2023 року та зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити, починаючи з 01.04.2019, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №хг16938/6952 від 21.12.2023 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

На виконання вказаного рішення суду у справі № 460/2556/24 ГУ ПФУ в Рівненській області було здійснено перерахунок пенсії, зокрема, ОСОБА_2 нараховано суму за період з 01.04.2019 по 31.05.2024 в розмірі 74278,00 грн.

Вона проживала разом із матір`ю ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , доглядала за нею та здійснила її поховання, що підтверджується довідкою Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області від 24.02.2025 № 0507/09-01/24.

14.05.2025 вона звернулася до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою, яку направила поштовим відправленням, про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 на підставі статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», протягом шестимісячного строку, визначеного вказаною статтею цього закону.

На її звернення ГУ ПФУ в Рівненській області направило лист від 16.06.2025 № 11912-11161/П-02/8-1700/25, відповідно до якого відповідач підтвердив, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/2556/24 нараховано суму за період з 01.04.2019 по 31.05.2024 в розмірі 74278,00 грн, але відмовився виплатити їй недоотриману пенсію померлої матері, так як вважає, що виплата заборгованості буде здійснена у разі зміни стягувача за судовим рішенням на його правонаступника та при відповідному фінансуванні.

Дану відмову вважаю безпідставною та незаконною, а дії відповідача протиправними. Заяву про виплату недоодержаної пенсії своєї матері ОСОБА_2 з доданими до неї документами вона подала до ГУ ПФУ в Рівненській області 15.05.2025, що підтверджується поштовою накладною № 796 від 15.05.2025, тобто протягом шестимісячного строку з дня смерті матері. Відповідач протиправно відмовив їй у виплаті пенсії нарахованої, але не виплаченої її померлій матері, оскільки стаття 61 Закону № 2262-ХІ1 покладає на органи Пенсійного фонду України обов`язок із виплати суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області залишено без руху. Надано строк п`ять днів з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків, що зазначені в ухвалі суду.

05 січня 2026 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви на вимогу ухвали суду від 18 грудня 2025 року та надано оригінал квитанції №21 від 31.12.2025 року про сплату судового збору в розмірі 1211.50 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Ухвалою від 02 лютого 2026 року суд відмовив у задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження у справі.

30 січня 2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представниця вказала, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області є суб`єктом владних повноважень, враховуючи те, що у позовній заяві зазначила, що наявний спір між нею та Головним управлінням щодо нарахованих але недоотриманих виплат за життя померлої матері ОСОБА_2 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/2556/24 від 01.04.2024 року.Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області є суб`єктом владних повноважень, враховуючи те, що у позовній заяві зазначено, що наявний спір між Позивачами та Головним управліннямщодо нарахованих але недоотриманих виплат за життя померлої матері ОСОБА_2 по рішенню Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/2556/24 від 01.04.2024 року, то дана справа підлягає до закриття враховуючи те, що нею не вірно визначена підсудність даної справи.Згідно з матеріалами пенсійної справи ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виплата пенсії пенсіонеру була припинена з 01.02.2025 року.Пенсіонеру пенсія виплачувалась без затримки, тож заборгованість із поточних виплат пенсії відсутня.На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/2556/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_2 нараховано суму за період з 01.04.2019 року по 31.05.2024 року в розмірі 74278,00 грн.Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань.Різницю в пенсії, нараховану на виконання рішення суду у справі № 460/2556/24 від 01.04.2024 року після перерахунку інтегровано до підсистеми Реєстр судових рішень, який використовується в роботі органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування судових рішень.До реєстру, у разі смерті стягувача, вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача. Оскільки позивач не був стороною в судовому процесі у вказаній справі, вносити зміни до реєстру підстави відсутні. Установи мають право брати бюджетні зобов`язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не наділене повноваженнями самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів. Просять закрити провадження по справі, врахувати відзив при винесенні рішення у справі. Розгляд справи провести без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в рівненській області у судове засідання не з`явилася, у відзиві просила справу розглянути за її відсутності.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив таке.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі №460/2556/24 адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю. Визнано протипрвними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у перерахунку та виплаті з 01.04.2019 пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки виданої про розмір грошового зобов`язання №хг16938/6952 від 21.12.2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити, починаючи з 01.04.2019, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки виданої про розмір грошового забезпечення №хг16938/6952 від 21.12.2023 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 27.01.2025, актовий запис № 17.

Відповідно до копії довідки №0507/09-01/24 від 24.02.2025 року виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг «Клеванської селищної ради про те, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Доглядала її до смерті та здійснила обряд поховання дочка ОСОБА_1 , 1959 р.н., яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

14.05.2025 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 на підставі статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», протягом шестимісячного строку, визначеного вказаною статтею цього закону.

ГУ ПФУ в Рівненській області направило лист ОСОБА_3 від 18.06.2025 № 11912-11161/П-02/8-1700/25, відповідно до якого, повідомили, ОСОБА_2 перебувала на обліку, як отримувач пенсії в різі втрати годувальника, призначеної на умовах Закону України №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , виплата пенсії згідно матеріалами пенсійної справи припинена з 01.02.2025. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/2556/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_2 нараховано суму за період з 01.04.2019 по 31.05.2024 в розмірі 74278,00 грн. Статтею 61Закону України передбачено, що суми пенсії, котрі підлягали виплаті пенсіонеру з числа військовослужбовці, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна сума пенсії ділиться між ними порівну. Недоотримані суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт громадянина України, відомості про проживання (разом з годувальником за однією адресою) або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджує такий факт.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, в органах цивільного захисту є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно дочастин першої,третьої статті61Закону України«Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби,та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб,що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина(чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сумі в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України), крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(ст.1219 ЦК України).

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ч.1ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно достатні 1227 ЦК україни не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьомастатті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина першастатті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положеньстатті 1227 ЦК Україниці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

У справі суд встановив, що за життя матері позивачки ОСОБА_2 рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі №460/2556/24 адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у перерахунку та виплаті з 01.04.2019 пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки виданої про розмір грошового зобов`язання №хг16938/6952 від 21.12.2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фондуУкраїни в Рівненській області здійснити, починаючи з 01.04.2019, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки виданої про розмір грошового забезпечення №хг16938/6952 від 21.12.2023 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачка успадкувала належні її матері суми пенсії відповідно до положень ст.1227 ЦК України, а отже, належним та ефективним способом захисту її прав буде стягнення з відповідача суми пенсії, яка належала її матері та була нарахована на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/2556/24 від 01 квітня 2024 року.

Таким чином, вимоги позивачки законні, обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позов належить задовольнити.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 1 211, 50 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Олександра Борисенка, 7, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), недоотриману пенсію померлої матері ОСОБА_2 , нараховану на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/2556/24 в розмірі 74278,00 грн. (сімдесят чотири тисячі двісті сімдесят вісім) гривень 00 копійок та залишилась недоодержаною в зв`язку з її смертю.

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: Головне Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ).

Повне судове рішення складене та підписане 02.02.2026.

Суддя -