Справа № 496/7848/24
Провадження № 2/496/621/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

за участю секретаря Агаджанян Д.Х.,

представник позивача адвокат Ворсуляк М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Свої вимоги мотивує тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача -

ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 метою прийняття спадщини після смерті матері позивач звернувся з відповідною заявою до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори, де 27.03.2000 року була відкрита спадкова справа. Однак, листом державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність документів, підтверджуючих право власності покійної ОСОБА_2 на будинок. За таких обставин позивачу рекомендовано звернутись до суду з метою визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 31.12.2024 року відкрито загальне позовне провадження по справі (а.с. 21-22).

Ухвалою суду від 09.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні на позову наполягав та просив позов задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, викликався до суду належним чином, про що свідчить у справі рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.77). В заяві до суду від 20.05.2025 р. просив розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечував.

Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помрела ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №33 (а.с.7).

Померла ОСОБА_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №34 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.05.2004р. №21 який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_2 на право власності в цілому складається з одного житлового будинку, господарчі споруди: сарай, сарай, гараж, сарай, сарай, душ, вбиральня, цистерна, огорожа, видане на підставі рішення виконкому Іллінської сільської ради Біляївського району. Одеської області (а.с.10).

Відповідно до довідки виданої Іллінською сільською радою від 20.11.2018р. №1028/02-19 про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) дійсно проживала, та була зареєстрована до дня смерті на території Іллінської сільської ради за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.50).

Відповідно до довідки виданої Іллінською сільською радою від 20.11.2018р. №1029/02-19 про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) дійсно проживала, та була зареєстрована до дня смерті на території Іллінської сільської ради за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею на день смерті проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (зворотній а.с.50).

Згідно довідки (виписка з погосподорської книги про склад сім`ї та реєстрації) виданої Іллінською сільською радою від 20.11.2018р. №1020/02-19 видана ОСОБА_1 про те, що він мешкає постійно в АДРЕСА_3 , будинок належить ОСОБА_2 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (а.с.51).

Відповідно до довідки виданої Іллінського старостинського округу Усатівської сільської ради від 09.10.2024р. №251/02-19 про те що, згідно запису погосподарської книги № 3 за 1997 - 2001 роки особистий рахунок НОМЕР_3 , сторінка 47 за адресою АДРЕСА_2 , розташований житловий будинок який рахується за ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на день смерті ОСОБА_2 право установчі документи Іллінською сільською радою не видавались, право власності не реєструвалось (а.с.14).

ОСОБА_1 звертався до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області щодо прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується спадкова справа №228/2000 (а.с.44-58).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як передбачає ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Враховуючи те, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації та виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю оформити свідоцтво про право на спадщину, тому вона змушена звернутись з позовом до суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню

На підставі ст. ст. 15, 21, 321, 328, 386, 1216, 1218, 1268, 1270, 1297 ЦК України,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , на житловий будинок, загальною площею 58,1 кв. м., житловою площею 31,7 кв. м., разом з прибудинковими спорудами: 4-ма сараями, гаражем, душем, вбиральнею, огорожею та цистерною, розташованими за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Буран В.М.