Справа № 128/553/26
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області в порядку наказного провадження надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд вважає необхідним у видачі судового наказу відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Так, ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не зазначено максимального розміру, а саме: не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, оскільки заявлені вимоги мають відповідати розміру, визначеному п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, та містити максимально можливий розмір аліментів, які можуть бути стягнуті судовим наказом.

При цьому, за відсутності згоди стягувача на стягнення такого розміру аліментів, який визначений п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, тобто із зазначенням максимального його розміру, заявлені вимоги підлягають до вирішення в порядку спрощеного позовного провадження.

Окрім цього, згідно п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У тексті заяви про видачу судового наказу зазначено, що син заявника проживає з ним та перебуває на його утриманні, однак заявником, в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, суду не надано відповідних документів або їх копій, що підтверджують вказані обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги, а саме що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час проживає з ним. Довідка з навчального закладу та медичної установи не є доказом місця проживання особи.

Суд звертає увагу, що місце реєстрації неповнолітньої дитини, на підтвердження чого заявником надано інформаційну довідку з реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи, датована 13.03.2024, не є тотожним її фактичному місцю проживання разом з батьком на даний час, відомості про зареєстроване місце проживання якого на даний час також відсутні. При цьому, обставина фактичного місця проживання дитини та перебування її на утриманні батька може бути підтверджена відповідною довідкою міської (сільської, селищної) ради, чи актом обстеження житлових умов, яких до матеріалів поданої заяви про видачу судового наказу не долучено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, оскільки заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, та заява про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 260, 263, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику право повторного звернення до суду з заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків, або в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: