Провадження № 2/752/1471/26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.02.2026 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Данілової Т.М.

з участю секретаря Моркотун О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

позивач ТДВ "Страхова група "Оберіг" звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про стягнення грошових коштів.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 22 грудня 2021 року сталася ДТП за участю автомобіля VOLKSWAGEN CADDY номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля NISSAN QASHQAI +2 номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок якого вказані транспорні засоби отримали механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля VOLKSWAGEN CADDY номерний знак НОМЕР_1 була забезпечена в ТДВ "СГ "Оберіг" на підставі полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-2615897.

ТДВ "СГ "Оберіг" здійснило обчислення суми належної до виплати в якості відшкодування позивачем шкоди третій особі за полісом страхування №АР-2615897 у зв"язку з пошкодженнями внаслідок ДТП транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY номерний знак НОМЕР_1 . Належний кінцевий розмір страхового відшкодування склав 39 975,00 грн. Полісом №АР-2615897 щодо транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY номерний знак НОМЕР_1 було застосовано коригуючий коефіцієнт К1=1,18, замість К1=2, тобто значно менший, ніж передбачено чинними нормативно-правовими актами.

Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ "СГ "Оберіг" отримало право звернутися до відповідача за компенсацією 50% виплаченого страхового відшкодування в розмірі 19 987,50 грн.

16.01.2025 року досудову вимогу було направлено відповідачу, однак лист повернувся позивачу за відсутністю адресата за вказаною адресою.

За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 19 987,50 грн. основного боргу, 3 722,66 грн. інфляційних втрат, 10 354,28 грн. пені, 1 081,06 грн. трьох відсотків річних, 2 422,40 грн. судового збору та 7 300,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавав.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

22 грудня 2021 року 05 м. Києві по вул. Заболотного в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів VOLKSWAGEN CADDY номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля NISSAN QASHQAI +2 номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля VOLKSWAGEN CADDY номерний знак НОМЕР_1 була забезпечена в ТДВ "СГ "Оберіг" на підставі полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-2615897.

Полісом №АР-2615897 щодо транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY номерний знак НОМЕР_1 було застосовано коригуючий коефіцієнт К1=1,18, замість К1=2, тобто значно менший, ніж передбачено чинними нормативно-правовими актами.

ТДВ "СГ "Оберіг" здійснило обчислення суми належної до виплати в якості відшкодування позивачем шкоди третій особі за полісом страхування №АР-2615897 у зв"язку з пошкодженнями внаслідок ДТП транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY номерний знак НОМЕР_1 . Належний кінцевий розмір страхового відшкодування склав 39 975,00 грн. Полісом №АР-2615897 щодо транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY номерний знак НОМЕР_1 було застосовано коригуючий коефіцієнт К1=1,18, замість К1=2, тобто значно менший, ніж передбачено чинними нормативно-правовими актами.

З матеріалів справи вбачається, що ТДВ "СГ "Оберіг" здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 39 975,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо страховик здійнив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 ст. 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внасладок дорожньо-транспортної пригоди, зобов"язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування за пошкодження належного йому на праві власності автомобіля, який постраждав в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась за участю та з вини відповідача ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд вважає, шо позивач обґрунтовано вимагає сплати відповідачем страхового відшкодування в межах фактичних затрат в сумі 19 987,50 грн.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 3 722,66 грн. інфляційних втрат, 10 354,28 грн. пені, 1 081,06 грн. трьох відсотків річних за період з 22 січня 2024 року по 10 листопада 2025 року, оскільки відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не можна вважати боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання, а тому він не повинен нести відповідальність у вигляді сплати позивачу інфляційних втрат, пені та 3% річних.

Відтак, відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені, 3% річних, інфляційних втрат, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Таким чином, позовні вимоги ТДВ "СГ "Оберіг" підлягають частковому задоволенню

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1 500,40 грн.

У частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 300,00 грн суд вважає необхідним зазначити наступне.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 7 300,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим представником обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для неї, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (03040 м. Київ, вул. Васильківська, 14, ) страхове відшкодування в розмірі 19 987,50 грн., 3 000 грн. витрат на правову допомогу та 1 500,40 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя