Справа № 282/1617/25
Провадження № 2/282/111/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року

селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», інтереси якого представляє Степанчук Ольга Анатоліївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 липня 2024 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №34457-07/2024.

Відповідно умов кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Аванс Кредит» суми кредиту.

19.11.2024 ТОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №191124/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 19.11.2024 до Договору факторингу №191124/2 від 19.11.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16780,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6780,00 грн сума заборгованості за процентами, 6000,00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 19.11.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

На підставі викладеного вище, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №34457-07/2024 в розмірі 16780,00 грн та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідачка отримала 05 січня 2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідачки до суду не надходило.

Правом подання відзиву на позовну заяву відповідачка не скористалася.

Крім того, клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

30 липня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 уклади договір про надання фінансового кредиту №34457-07/2024, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

Кредит надається на власні потреби клієнта строком 120 днів, тобто до 26.11.2024. Дата надання кредиту 30.07.2024. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Денна процентна ставка становить 1,5%.

Відповідно до п.3.1 сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.

Договір підписаний електронним підписом ОСОБА_1 .

До договору фінансового кредиту №34468-07/2024 від 30.07.2024 додано графік платежів, відповідно до якого за розрахунковий період 120 днів сума кредиту за договором/погашення суми кредиту становить 4000,00 грн, проценти за користування кредитом 7200,00 грн. Загальна вартість кредиту 11200,00 грн.

Паспортом споживчого кредиту передбачені основні умови кредитування, а саме: ліміт кредиту становить 4000,00 грн, строк кредитування 120 днів, процентна ставка 1,50 % на день. Паспорт споживчого кредиту підписаний електронним підписом ОСОБА_1 .

На підтвердження перерахування коштів ОСОБА_1 позивачем надано повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 23.04.2025 №3466_55, з якого слідує, що відповідно до договору про переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 30.07.2024 на суму 4000,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 467421580, призначення платежу: зарахування 4000,00 грн на картку НОМЕР_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Аванс Кредит» за кредитним договором №34457-07/2024 від 30.07.2024 у ОСОБА_1 рахується заборгованість 16780,00 грн, яка складається із сума заборгованості за кредитом 4000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 12780,00 грн.

19 листопада 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТзОВ «Аванс Кредит» (Клієнт) укладено договір факторингу №191124/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників за договору факторингу № 191124/2 від 19 листопада 2024 року, а також, витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 19.11.2024 №191124/2 від 19 листопада 2024 року, ОСОБА_1 має заборгованість по кредитному договорі №34457-07/2024 за основною сумою боргу 4000,00 грн, сума заборгованості за процентами 6780,00 грн, сума заборгованості за штрафними санкціями 6000,00 грн, загальна сума заборгованості з урахуванням штрафних санкцій 16780,00 грн.

За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦКУ встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст.ст.1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу якщо відповідач заперечує проти позову, то саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.

Проте, відповідачкою не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог взагалі.

Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що відповідачка повернула кредитні кошти, отримані нею на підставі договору про надання фінансового кредиту №34457-07/2024, на користь позивача з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту 4000,00 грн.

Щодо стягнення заборгованості по відсоткам, суд зазначає наступне.

22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону №3498-ІХ максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5% (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Із системного аналізу вказаних вище норм слідує, що дія п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки є загальною для всіх договорів споживчого кредитування, які укладатимуться, починаючи з 24.12.2023; крім того в силу приписів п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3498-ІХ дія вказаного пункту поширюється і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом 24.12.2023, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом №3498-IX), а також за договорами строк кредитування за якими буде продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору.

За умовами договору №34457-07/2024 про надання фінансового кредиту від 30.07.2024 укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього договору (120 днів). Реальна річна процентна ставка, відсотків річних становить 11188,14 %.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем проценти за користування кредитом нараховані ОСОБА_1 за період з 30.07.2024 по 19.11.2024 становлять 12780,00 грн.

Оскільки договір про надання фінансового кредиту №34457-07/2024 був укладений сторонами 30.07.2024 і строк його дії припадає на перехідний період, який визначений для договорів, укладених до набрання чинності ЗУ «Про споживче кредитування» в новій редакції, за таких обставин судом установлені підстави для проведення власного розрахунку заборгованості зі сплати процентів за період з урахуванням змін у законодавстві, що регулюють питання споживчого кредитування.

У період з 30.07.2024 по 20.08.2024: 4000,00 (сума кредиту) х 1,5 % х 22 (дні користування) = 1320,00 грн.

У період з 21.08.2024 по 19.11.2024: 4000,00 (сума кредиту) х 1 % х 91 (день користування) = 3640,00 грн.

Таким чином, за весь строк кредитування загальний розмір відсотків у ОСОБА_1 мав би складати 4960,00 грн, а саме: (1320,00 грн + 3640,00 грн.)

Відтак, вимога позивача про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 6780,00 грн підлягає частковому задоволенню в розмірі 4960,00 грн.

Щодо стягнення заборгованості за штрафними санкціями в сумі 6000,00 грн, суд зазначає наступне.

Із розрахунку заборгованості ТОВ «Аванс Кредит» за кредитним договором №34457-07/2024 вбачається, що у ОСОБА_1 рахується заборгованість за основною сумою боргу 4000,00 грн, сума заборгованості за простроченими відсотками 12780,00 грн.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №191124/2 від 19.11.2024, ОСОБА_1 має заборгованість по кредитному договорі №34457-07/2024 за основною сумою боргу 4000,00 грн, сума заборгованості за процентами 6780,00 грн, сума заборгованості за штрафними санкціями 6000,00 грн, загальна сума заборгованості 16780 грн.

Разом з тим, представник позивача не подав до суду належного розрахунку штрафних санкцій за кредитним договором, що є підставою для відмови у їх стягненні, оскільки розмір заявлених сум не обґрунтований та документально не підтверджений позивачем.

З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №34457-07/2024 від 30.07.2024 на загальну суму 8960,00, з яких: 4000,00 грн заборгованість за основною сумою, 4960,00 грн заборгованість за процентами.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, які понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідачку пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1616,95 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 509, 510, 512- 516, 536, 549, 610, 611, 625, 629, 639, 1054, 1077, 1082 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №34457-07/2024 в розмірі 8960 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати в сумі 1616 (одна тисяча шістсот шістнадцять) гривень 95 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників процесу:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення богів», адреса: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя В.М. Носач