К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
У Х В А Л А

24 лютого 2026 року місто Київ

справа № 760/9353/22

апеляційне провадження № 22-ц/824/5772/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Приходька Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження,

в с т а н о в и в :

У липні 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_3 на користь позивача судових витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, у розмірі сплаченої передоплати 43 980 грн та 5% від задоволених позовних вимог, що становить 207 732 грн 60 коп.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду міста Києві від 24 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 43 980 грн.

Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та в подальшому призначено до судового розгляду в судовому засіданні.

24 лютого 2026 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що предметом розгляду у даній справі є правомірність зменшення судом першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу з власної ініціативи за відсутності належного клопотання іншої сторони. Водночас на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 372/6826/24, у якій підлягає вирішенню аналогічне правове питання за подібних правовідносин.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засідання підтримала клопотання про зупинення провадження у справі.

ФОП ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів, вважає, що підстави для його задоволення відсутні.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 7 травня 2002 року № N 8-рп/2002).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до частини 1першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Своєю чергою реалізація завдання цивільного судочинства, визначеного статтею 2 ЦПК України, та ефективне поновлення порушеного (невизнаного, оспорюваного) права не можливе без дотримання судом встановлених законом строків розгляду та вирішення справи.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Отже зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Визначаючи наявність передбачених статтею 252 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 10 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли у інших справах, які переглядаються у касаційному порядку вирішуються питання у подібних правовідносинах та від результату їх розгляду залежить можливість розгляду справи, що переглядається у апеляційному порядку.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки у цій справі суд має достатньо доказів та правових підстав для розгляду та вирішення спору.

Натомість, зупинення провадження у справі на стадії апеляційного перегляду може мати наслідком порушення принципу ефективності судового процесу, направленого на недопущення порушення розумних строків розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що підстави для зупинення провадження у справі відсутні, оскільки само по собі передання на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 372/6826/24 не свідчить про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до ухвалення відповідного рішення, а правовідносини у ній не перебувають у такому взаємозв`язку, за якого встановлення обставин або правових висновків у справі, що розглядається Великою Палатою, є передумовою для вирішення цього спору.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає об`єктивних та обов`язкових підстав для припинення судового розгляду.

Керуючись статтями 251 - 253 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: