Справа № 128/5059/25
Провадження № 2/127/120/26
УХВАЛА

09 лютого 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Другої вінницької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Другої вінницької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2026 року позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам цивільно-процесуального законодавства, зважаючи, що позивачами не в повній мірі надано докази щодо сплати судового збору.

На виконання вимог цієї ухвали позивачами подано заяву з доданим до неї документом на підтвердження сплати судового збору у вигляді ксерокопію квитанції автоматизованої інформаційно-сервісної системи «GOVPAY24» на суму 1211,20 грн, де платником є ОСОБА_2 .

Суд, розглянувши вказану заяву, приходить до висновку, що позивач ОСОБА_2 не виконав вимог ухвали від 13 січня 2026 року, а тому його позовна заява підлягає поверненню.

Так, положеннями ст. 175, 177 ЦПК України законодавець закріпив вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до ч.1,3 ст.185 ЦПК України суд вправі залишити позовну заяву без руху, яка не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175,177 цього кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже вказаною вище нормою закону визначено певний порядок справляння судового збору при поданні заяв до суду.

Залишаючи дану позовну заяву без руху, судом вказувалось на необхідність сплатити судовий збір одним з позивачів ОСОБА_2 за його вимогами немайнового характеру та надати належні докази щодо цього. При цьому також, в ухвалі вказувалися реквізити для перерахунку судового збору та вказана сума розміру ставки судового збору , яка підлягає сплаті за поданим позовом.

Натомість, усуваючи недоліки було надіслано ксерокопію квитанції автоматизованої інформаційно-сервісної системи «GOVPAY24» №8231-1086-2175-7557 від 21 січня 2026 року щодо здійснення ОСОБА_2 перерахунку коштів в сумі 1211,20 грн, які згідно реквізитів цього документу перераховано на рахунок одержувача - Вінницького районного суду Вінницької області, що не підтверджує здійснення позивачем сплати судового збору за подання позовної заяви у встановленому законом порядку та розмірі за місцем розгляду справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про не усунення позивачем ОСОБА_3 недоліків, зазначених в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2026 року, а тому позовну заяву в частині вимог ОСОБА_2 слід вважати неподаною та повернути позивачеві із роз`ясненням процесуальних наслідків такого повернення.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 185, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Другої вінницької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в частині позовних вимог ОСОБА_2 , вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_2 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: