Справа №587/3017/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - Степаненко О. А.
Номер провадження 22-ц/816/1674/26 Суддя-доповідач - Черних О. М.
УХВАЛА

04 березня 2026 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Черних О. М. (суддя-доповідач), Петен Я. Л., Замченко А. О.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Оніщенко Олег Вікторович на рішення Сумського районного суду Сумської області від 22 грудня 2023 в складі судді Степаненко О.А. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 65220 грн. 00 коп, інфляційні витрати в сумі 16631 грн 10 коп, три відсотки річних в сумі 3135 грн 92 коп, судовий збір - 2147 грн 20 коп та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Повний текст рішення складено 22 грудня 2023 року.

29 січня 2026 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Оніщенко О.В. звернувся до Сумського апеляційного суду з апеляційною скаргою, у зв`язку з чим 30 січня 2026 року витребувано зазначену справу з суду першої інстанції.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 03 лютого 2026 року.

В апеляційній скарзі міститься клопотання представника відповідача-адвоката Оніщенко О.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання мотивоване тим, що відповідач в силу непереборних обставин, а саме перебування останнього на військовій службі під час воєнного стану, безпосередньої його участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та отримання ним тяжкого поранення позбавили його можливості оскаржити рішення суду першої інстанції оскаржити в установлений законом строк, а тому просив поновити строк на оскарження рішення суду.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Оніщенко Олег Вікторович на рішення Сумського районного суду Сумської області від 22 грудня 2023 залишено без руху, встановлено строк 10 днів для надання заяви про поновлення строку з зазначенням інших поважних причин пропуску строку з наданням відповідних доказів щодо цього з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу, представнику скаржника адвокату Оніщенко О.В., 07 лютого 2026 року було доставлено до його електронного кабінету копію ухвали суду від 04.02.2026 року про залишення апеляційної скарги без руху. (а.с.132).

Відповідно до поштового повідомлення, скаржник (відповідач) ОСОБА_1 , 11.02.2026 року отримав копію ухвали суду про залишення скарги без руху (а.с.133).

Станом на 04 березня 2026 року ухвала Сумського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року, не виконана.

Вивчивши матеріали апеляційного скарги, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Оскаржуване рішення суду ухвалено 22 грудня 2023 року було направлено відповідачу на електронну адресу, яку він самостійно зазначив для електронного листування, про що мається відмітка в матеріалах справи (а.с. 92).

В матеріалах справи є відомості про те, що відповідач ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи, призначений на 22 грудня 2023 року, що підтверджується його розпискою (а.с. 85)

Таким чином, строк на апеляційне оскарження у ОСОБА_1 закінчився 22 січня 2024 року.

З наданих представником відповідача адвокатом Оніщенко О.В. доказів щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вбачається, що відповідач ОСОБА_1 призваний до військової частини НОМЕР_1 з 12 березня 2024 року.

Однак, апеляційна скарга подана лише 29 січня 2026 року, тобто з пропуском строку більш як на два роки.

В апеляційній скарзі представником відповідача адвокатом Оніщенко О.В. не зазначається причини пропуску строку і поважність їх з 22 січня 2024 року.

Доводи представника відповідача щодо того, що з 12 березня 2024 року і до теперішнього часу відповідач ОСОБА_1 проходить службу у Збройних Силах України і це для нього є непереборною силою, також не можуть бути взяті до уваги, адже строк на апеляційне оскарження у нього сплив ще до 12 березня 2024 року.

Отже, представником відповідача не доведено існування обставин непереборної сили, з 22 січня 2024 року по 12 березня 2024 року, які б перешкоджали йому здійснити усі необхідні процесуальні дії для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою.

З огляду на зазначене, викладені у клопотанні представником відповідача адвокатом Оніщенко В.І. підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не є поважними, а безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дана позиція суду апеляційної інстанції повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду.

В Постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04.11.2024 (справа № 405/4689/19) зазначено, що доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів («Diya 97 v. Ukraine, № 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані («Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (частина друга статті 358 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61?37352сво18) вказано:

«Загальновизнане положення про дію цивільних процесуальних норм у часі передбачає, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2?3887/2009 (провадження № 14-36цс21) зазначено:

«Відповідно до загальновизнаного положення про дію процесуальних норм у часі незалежно від часу відкриття провадження у справі при вчиненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент їхнього вчинення (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц).

ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, у частині третій статті 3 передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (див. також частину третю статті 3 ГПК України у редакції Закону № 2147-VIII). Аналогічний за змістом припис був передбачений у частині третій статті 2 ЦПК України у редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 2147-VIII. Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII). Аналогічний припис є у частині першій статті 118 ГПК України у редакції Закону № 2147-VIII, а також був передбачений у частині першій статті 72 ЦПК України у редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 2147-VIII. Згідно з підпунктом 13 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII застосовним до судових рішень, ухвалених судами першої інстанції перед набранням чинності цією редакцією Кодексу, такі рішення набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу. Аналогічний припис передбачений у підпункті 13 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України у редакції Закону № 2147-VIII. Порядок і строки оскарження судового рішення, ухваленого судом першої інстанції до 15 грудня 2017 року, були визначені у частині першій статті 294 й абзаці третьому частини третьої статті 297 ЦПК України у редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 2147-VIII».

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України).

Об`єднана палата повторно звернула увагу, що у разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України). У передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення), та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61?175сво21)).

Відповідно до ч. 1ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи, а апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою.

Керуючись ч.2 ст.358 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Оніщенко Олег Вікторович на рішення Сумського районного суду Сумської області від 22 грудня 2023 в складі судді Степаненко О.А. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач - О. М. Черних

Судді: Я. Л. Петен

А. О. Замченко