Провадження № 2/161/49/26
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Пахолюка А.М.,

при секретарі - Корнійчук А.А.,

розглянувши в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю(далі - ТзОВ) «Споживчий центр» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно з кредитним договором № 30.04.2025-100000483 від 30.04.2025 року, відповідач отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн., строком на 217 днів. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі - «чергові періоди». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.84%.Комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 1350 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Згідно з умовами даного договору, позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом, комісію.

Однак, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором.

Станом на 19.12.2025 року заборгованість за кредитним договором становить - 43800 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 000 грн., заборгованості по процентам - 18600 грн., комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2700 грн., неустойки - 7500 грн.

На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі - 43800 грн. та понесені судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 26 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що заперечує проти даного позову та повідомляє, що його довіритель позов не визнає та вважає його безпідставним. Вказує, що позов не містить жодних належних доказів, які підтверджують отримання ОСОБА_1 суми кредиту. Також, розрахунок заборгованості на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту відповідачем, а отже є неналежним доказом існування боргу. Крім того, представник відповідача не погоджується з сумою нарахованих відповідачу відсотків, оскільки вважає їх несправедливими та суперечать принципам розумності та добросовісності. Щодо положення Договору в частині сплати комісії за обслуговування кредиту, відповідач вважає, що це суперечить вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЦК України, тому до них мають бути застосовані наслідки нікчемності. Крім того, вимоги щодо стягнення неустойки є безпідставними та необґрунтованими. Також, заперечує, щодо стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу, понесену позивачем, у розмірі 6000 грн., оскільки вона не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності. На підставі наведеного, просить відмовити у позові ТОВ «Споживчий центр» повністю.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив слухати справу у його відсутності.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір № 30.04.2025-100000483 від 30.04.2025 року (далі - Кредитний договір). Договір складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 30.04.2025 року та заявки від 30.04.2025 року, які підписані сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав відповідачці кредит в сумі 15 000 грн., строком на 217 днів.

Відповідно до п. 6 Кредитного договору, процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі - «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Згідно п. 7 Кредитного договору , процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.84%.

Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідачки з використанням одноразового ідентифікатора (Е637), що був надісланий на її фінансовий номер мобільного телефону НОМЕР_1 згідно смс-повідомлення.

Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Вказаний вище договір був укладений в електронній формі та від імені його сторін був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання кредиту в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини.

Відтак, доводи відповідача з цього приводу суд вважає безпідставними.

В п. 3.1 Кредитного договору зазначено, що за цим Договором, Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.

Відповідно до п. 17 Кредитного договору, в договорі передбачена неустойка: 225 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного зобов`язання.

Згідно п. 8 Договору, комісія, пов`язана з наданням - 9% від суми Кредиту та дорівнює 1350 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база

розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів.

Відповідно до п. 9 Договору, комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 1350 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів.

ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит на умовах та у розмірі, встановленому договором, що підтверджується довідкою про переказ коштів вих. №1-1212 від 12.12.2025року, за допомогою платіжної системи «Ipay.ua» ТОВ «Універсальні платіжні рішення»в сумі 15000 грн.

Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала.

Станом на 19.12.2025 року заборгованість за кредитним договором становить - 43800 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 000,00 грн., заборгованості по процентам - 18600 грн., комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2700 грн., неустойки - 7500 грн.

Однак, суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо нарахованих їй відсотків, з огляду на наступне.

Судом вище встановлено, що строк, на який надається кредит згідно кредитного договору № 30.04.2025-100000483 від 30.04.2025 року складає - 217 днів з дати його надання, тобто до 02.12.2025 року.

Відповідно до п. 6 Кредитного договору, процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі - «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Згідно п. 7 Кредитного договору , процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.84%.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив нарахування відсотків в розмірі 18600 грн. за користування кредитними коштами у межах строку дії кредитного договору (217 днів), що підтверджується наданим суду розрахунком, який не спростований відповідачем, як і не спростовано відсутність її волевиявлення на погодження вказаної процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

Відповідно до частини першої та шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач в ході розгляду справи не надала альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростувала проведеного розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем.

Відтак, підписуючи кредитний договір, ОСОБА_1 була ознайомлена з його умовами, зокрема щодо нарахування процентів та погодилась з ними, а тому суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо нарахованих їй відсотків в розмірі 18600 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Споживчий центр» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 000 грн., за процентами в розмірі 18600 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Однак, суд вважає за необхідне відмовити в частині заявлених вимог про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за обслуговування кредиту в розмірі 2700 грн., виходячи з наступного.

Судом вище встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 30.04.2025-100000483від 30.04.2025 року, який за своєю суттю є договором про споживчий кредит.

Згідно з ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.

Вирішуючи даний спір, суд звертає увагу, що зі змісту кредитного договору № 30.04.2025-100000483 від 30.04.2025 року вбачається, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 1350 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів.

Таким чином, вказані умови договору передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.

З урахуванням положень ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», суд дійшов висновку, що умови кредитного договору № 30.04.2025-100000483 від 30.04.2025 року про встановлення комісії є нікчемними, а тому вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості з комісії - 2700 грн., є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Що стосується нарахування позивачем неустойки в розмірі 7500 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено неустойку за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором (офертою) № 30.04.2025-100000483 від 30.04.2025 року в розмірі 7500 грн.

З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № 30.04.2025-100000483 від 30.04.2025 року, у розмірі 33600 грн., яка складається із: суми заборгованості за по тілу кредиту в розмірі 15000 грн., суми заборгованості по процентам - 18600 грн.

Отже, ОСОБА_1 істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 33600 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1858 грн. 22 коп. пропорційно частині задоволених вимог (76,71 %).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 533, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України суд,

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»заборгованість в розмірі - 33600 (тридцять три тисячі шістсот) грн. 00 коп., згідно кредитного договору № 30.04.2025-100000483 від 30.04.2025 року, з яких: 15 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 18600 грн. - заборгованість по процентах.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі - 1858 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 22 коп.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А;

Відповідач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 04 лютого 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.