Справа № 700/1117/25
Провадження № 2/700/81/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Бесараб Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка цивільну справу №700/1117/25 провадження №2/700/81/26 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», представник позивача - адвокат Бачинський Остап Михайлович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту,

В С Т А H О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», в особі представника адвоката Бачинського Остапа Михайловича звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 1124096 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.10.2020 року в розмірі 21 758,48 грн, судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликався на те, що 08.10.2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір №1124096 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кредитодавець надав Відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Кредит видавався строком на 30 днів, шляхом перерахування (через послуги переказу) Кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний Відповідачем. Кредитодавець свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору.

22.02.2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали договір факторингу №015-220221, згідно якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», включно і до гр. ОСОБА_1 , за Договором №1124096 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.10.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 1824.

В подальшому 21.08.2024 року ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» уклали договір факторингу №20240821/1 згідно якого ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» , включно і до гр. ОСОБА_1 , за Договором №1124096 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.10.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 144.

Отже, всупереч умов Кредитного договору Відповідач тривалий час

своєчасно не здійснює повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на

себе договірні зобов`язання. У зв`язку з чим Позивач вимушений звернутись із даним позовом до Відповідача про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою

захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних

коштів та відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником

зобов`язання за Кредитним договором. Станом на 06 листопада 2025 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 21 758,48 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту 5000,00 грн.; заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки) 14 045,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн.; інфляційне збільшення 2 713,48 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, звертаючись до суду з позовом, просив проводити розгляд справи без участі уповноваженого представника позивача, проти заочного розгляд не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про розгляд справи на 02.02.2026 та 03.03.2026, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суду 23.12.2026 та 06.02.2026 з відміткою Укрпошти «адресат відсутній». Крім того, про призначення судового засідання на 03.03.2026 відповідач повідомлялася шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до умов Договору №1124096 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.10.2020, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту 5 000,00 грн. Строк кредиту 30 днів. Тип процентної ставки фіксована. Знижена процентна ставка становить 0,01% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (3,65 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту,зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, якщо в цей строк Клієнт здійснить повне погашення

кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту, що вказана в Графіку платежів. Стандартна процента ставка складає 1,90% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (693,50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, якщо Клієнт не виконав умови зазначені в пп.1.4.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки.

Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, що має наступні реквізити № НОМЕР_1 .

Додатковим договором до договору № 1124096 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.10.2020 року, укладеного 04.11.2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 продовжено строк користування кредитом, дата повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом - 05.12.2020. Процентна ставка за користування кредитом протягом строку Додаткового договору 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за договором надав грошові кошти боржниці, тобто виконав свої зобов`язання з надання коштів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Судом на підставі досліджених договорів відступлення права вимоги встановлено, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором факторингу № 20240821/1 від 21.08.2024, а тому з дати відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» стало кредитором за вказаним договором.

Оскільки первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання боржнику кредитних коштів у користування (право вимоги за якими згодом перейшло до позивача), однак відповідач, в порушення ст. 509, 1048, 1049, 1054 ЦК України та умов договору, зобов`язань щодо їх повернення не виконала, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в повному обсязі.

Водночас, суд відмовляє у задоволенні вимог в частині стягнення заборгованості за процентами, з огляду на таке.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Так, позивач на підтвердження розміру заборгованості надав детальний розрахунок заборгованості (виписка з особового рахунку), станом на 06.11.2025, заборгованість гр. ОСОБА_1 за Договором №1124096 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.10.2020 року, становить 21 758,48 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту 5000,00 грн., заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки) 14 045,00 грн., інфляційне збільшення 2 713,48 грн.

Водночас у детальному розрахунку заборгованості не конкретизовано порядок та розмір нарахованих процентів за користування кредитними коштами (відображена лише загальна сума без конкретизації строку, відсоткової ставки, за якою нараховувались проценти за користування коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15).

Належним чином дослідити розрахунок заборгованості за кредитним договором, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з випискою з особового рахунку позичальника, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду (постанови Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 404/251/17, від 05.12.2018 у справі № 346/5603/17, від 20.07.2022 у справі № 343/557/15-ц, від 14.09.2022 у справі № 369/7147/15-ц).

Однак, позивач не надав детального розрахунку заборгованості по процентах за користування кредитними коштами. Крім того, позивач не визнав за доцільне приймати участь в судових засіданнях під час розгляду справи, чим позбавив себе можливості навести додаткові аргументи на підтвердження правильності заявленої до стягнення суми заборгованості за відсотками.

Таким чином, враховуючи встановлений судом розмір заборгованості, яку необхідно стягнути з відповідача в сумі 5 000,00 грн. (тіло кредиту), водночас підлягають перерахуванню інфляційні витрати: 5000,00 грн. (розмір заборгованості) х 1,14247719 -5000,00 грн. = 712,39 грн.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. З відповідача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн., та інфляційні витрати 712,39 грн., що разом становить 5712,39 грн. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити з наведених вище мотивів.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Позивач заявив до стягнення сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правову допомогу в сумі 7000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 712,39 грн., виходячи з розрахунку 5712,39 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2 422,40 грн. (ставка судового збору) : 21 758,48 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 1 635,88 грн., що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо витрат на професійну правову допомогу суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Згідно з частини 2 статті 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що 04.11.2025 між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О.М. укладено договір про надання правової допомоги № Ш, за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до розрахунку суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до гр. ОСОБА_1 , сума витрат на правничу допомогу, яку очікує понести позивач, складає 7000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючу категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг, результат розгляду справи в суді, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 1837,50 грн., що буде пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість у розмірі 5712,39 ( п`ять тисяч сімсот дванадцять гривень 39 копійок., з яких заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн., інфляційні витрати 712,39 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» 635,88 ( шістсот тридцять п`ять гривень 88 копійок судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1837,50 /одна тисяча вісімсот тридцять сім/ гривень 50 копійок.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 03 березня 2026 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», ; адреса: 79013, м. Львів, вул. С. Бандери, 87, оф. 54;

Представник позивача: адвокат Бачинський Остап Михайлович, адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Наталія БЕСАРАБ