Провадження № 2/742/464/26
Єдиний унікальний № 742/5527/25
УХВАЛА

іменем України

02 березня 2026 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Телекомпанія «Прилуки» Прилуцької міської ради та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ладанська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області про захист честі, гідності та ділової репутації,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду, через електронний суд, з позовом до КП Телекомпанія «Прилуки» Прилуцької міської ради та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ладанська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання, яке відкладено до 26 листопада 2025 року.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 листопада 2025 року клопотання представника відповідачів про витребування доказів - задоволено частково, витребувано:

- у Ладанської селищної ради (17583, Чернігівська область, Прилуцький район, с-ще Ладвн, вул. Миру, буд. 77 А, , електронна пошта ), завірені належним чином копії: Генерального плану села Івківці Прилуцького району Чернігівської області, затверджений рішенням двадцятої сесії сьомого скликання Івковецької сільської ради від 27.03.2018; відповіді Ладанської селищної ради на лист Національного музею Голодомору-геноциду від 24.03.2025 №122; Програми благоустрою території Ладанської територіальної громади на 2021-2025 роки в частині проведення 14.03.2025 робіт з благоустрою території поряд з кладовищем в с. Івківці; рішення шістнадцятої (позачергової) сесії восьмого скликання Ладанської селишної ради від 20.09.2021 №16, яким затверджено Програму благоустрою території Ладанської територіальної громади на 2021-2025 роки; Програми комплексного відновлення території Ладанської селищної територіальної громади в частині проведення 14.03.2025 робіт з благоустрою території поряд з кладовищем в с. Івківці; рішення шістдесят другої сесії восьмого скликання Ладанської селищної ради від 20.12.2024 №4, яким затверджено Програми комплексного відновлення території Ладанської селищної територіальної громади;

- у Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. П?ятницька, 11 А, електронна пошта ) завірені належним чином копії документації з нормативної грошової оцінки земель с. Івківці за 2013 рік, затвердженої рішенням двадцять п`ятої сесії шостого скликання Івковецької сільської ради від 13.07.2013, та за 2024 рік, затвердженої рішенням п`ятдесят сьомої сесії восьмого скликання Ладанської селищної ради від 11.07.2024 №2;

- у Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області (17500, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Київська, 220, , електронна пошта: ) завірені належним чином копії Генерального плану села Івківці Прилуцького району Чернігівської області, затверджений рішенням двадцятої сесії сьомого скликання Івковецької сільської ради від 27.03.2018.

Крім того, витребувано у Прилуцької окружної прокуратури відомості щодо відкритого кримінального провадження за фактом наруги над місцем поховання жертв голодомору на території кладовища, що розташоване на території с. Івківці Прилуцького району Чернігівської області (стан досудового розслідування, вручення підозри…).

Справу відкладено до 02.03.2026.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Біла Т.О. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Не заперечувала щодо закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до розгляду по суті. Крім того, підтримала письмове клопотання про допит свідків щодо встановленя наявності поховань жертв Голодомору 1932-1933, звернень про благоустрій цієї території та стану занедбаності ділянки.

Представник відповідачів КП «Телекомпанія «Прилуки» Прилуцької міської ради та ОСОБА_2 адвокат Чередніченко О.М. заявлені позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені у письмовому відзиві. Підтримав клопотання про допит свідків щодо обставин проведення земельних робіт в с.Івківці на місцях захоронення жертв Голоомору в с.Івківці та неодноразові звернення до голови Ладанської селищної ради щодо припинення проведення даних робіт. Крім того, просив повторно витребувати докази.

Згідно письмового відзиву свої заперечення мотивує тим, що заявлені вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не доведені жодними доказами. Крім того, вказує, що звертаючись до суду з даним позовом, вбачається прямі ознаки того, що позивач намагаючись визнати наведену в позові інформацію недостовірною, має намір отримати доказ для подання в кримінальному провадженні на спростування факту існування самої події кримінального правопорушення, оскільки у разі припущення задоволення позову і набрання рішенням законної сили в цивільній справі, встановлені обставини не підлягають встановленню і доведенню в кримінальному провадженні, що є неприпустимим. При цьому посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №333/6816/17 де судом надано висновок, що не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи). Недопустимими з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у кримінальному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, неналежним або недопустимим. Такі позови не підлягають судовому розгляду. У відкритті провадження за ними слід відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, а у разі, якщо провадження було відкрите,- закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. З аналізу змісту позовної заяви вбачається, що позивач фактично має намір спростувати інформацію повідомлену мешканцями с.Івківці щодо поховання їх пращурів, які стали жертвами Голодомору, на місці проведення земельних робіт, а не перевірити таку інформацію. Вважає, що перевірка такої інформації має проводитись не шляхом спростування цієї інформації в судовому порядку, а відповідними діями у встановленому законом порядку органу місцевого самоврядування направленими на встановлення чи дійсно мали місце факти таких захоронень, що є не правом органу місцевого самоврядування, а його обов`язком. Бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо перевірки наведених обставин, свідчить виключно про намір позивача отримати докази на спростування повідомлених мешканцями с.Івківці фактів захоронення на місці проведення земельних робіт Ладанською селищною радою та подати його як доказ у кримінальному провадженні.

Представник третьої особи в судовому засіданні з приводу задоволення позову не заперечував, посилаючись на обставини викладені у письмових поясненнях.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільного позову, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову є:

1) визнаня недостовірною та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену комунальним підприємством ТЕЛЕКОМПАНІЯ «ПРИЛУКИ» Прилуцької міської ради та журналісткою даної телекомпанії ОСОБА_2 на YouTube каналі «ТК «Прилуки», ІНФОРМАЦІЯ_1 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_10 » …Жителі с. Івківці вимагають припинити грейдерування кладовища жертв Голодомору, за адресою в мережі Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_3 також розміщену ІНФОРМАЦІЯ_1 на вебсайті «комунальне підприємство ТЕЛЕКОМПАНІЯ «ПРИЛУКИ» Прилуцької міської ради в розділі «ВІДЕОНОВИНИ», під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_10 » …Жителі с. Івківці вимагають припинити грейдерування кладовища жертв Голодомору». Посилання на відеоматеріал: ІНФОРМАЦІЯ_3 та розміщену 14.03.2025 р. у соціальній мережі «Facebook», на сторінці: « ІНФОРМАЦІЯ_12 » під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_10 » … Жителі с. Івківці вимагають припинити грейдерування кладовища жертв Голодомору». Посилання навідеоматеріал: ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: - Назву відеоматеріалу « ІНФОРМАЦІЯ_10 » … Жителі с. Івківці вимагають припинити грейдирування кладовища жертв Голодомору». Фразу «Селяни неодноразово зверталися до голови Ладанської територіальної громади щодо припинення грейдирування кладовища звернення івківчан ОСОБА_3 ігнорує…»;

2) зобов`язати комунальне підприємство ТЕЛЕКОМПАНІЯ «ПРИЛУКИ» Прилуцької міської ради (місцезнаходження за адресою: вул. Київська, 192, місто Прилуки, Чернігівської обл. 17500), та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , спростувати недостовірну інформацію відносно ОСОБА_1 не пізніше семи днів з дня набрання рішенням суду законної сили шляхом оголошення резолютивної частини даного рішення суду ОСОБА_2 у відеосюжеті, який розмістити на вебсайті «комунальне підприємство ТЕЛЕКОМПАНІЯ «ПРИЛУКИ» (посилання на вебсайт: ІНФОРМАЦІЯ_6 в розділі «ВІДЕОНОВИНИ», на YouTube каналі «ІНФОРМАЦІЯ_11», (Посилання на канал: ІНФОРМАЦІЯ_7 ) та соціальній мережі «Facebook», на сторінці: « ІНФОРМАЦІЯ_12 » (Посилання на сторінку: ІНФОРМАЦІЯ_8 );

3) зобов`язати комунальне підприємство ТЕЛЕКОМПАНІЯ «ПРИЛУКИ» Прилуцької міської ради (місцезнаходження за адресою: вул. Київська, 192, місто Прилуки, Чернігівської обл. 17500), видалити відеоматеріал, що є на Youtube каналі «ІНФОРМАЦІЯ_11», (Посилання на канал: ІНФОРМАЦІЯ_7 ) розміщений за адресою в мережі інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_9 видалити відеоматеріал, що є на вебсайті « комунальне підприємство ТЕЛЕКОМПАНІЯ «ПРИЛУКИ », (посилання на вебсайт: ІНФОРМАЦІЯ_6 розміщений за адресою в мережі інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_3 видалити відеоматеріал, що розміщений у соціальній мережі «Facebook» на сторінці «ІНФОРМАЦІЯ_12» (Посилання на сторінку: ІНФОРМАЦІЯ_8

Відповідно до ч.3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, із цивільних, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (ч.1 ст. 19 ЦПК України).

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, зазвичай, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №333/6816/17 зроблено висновок, що ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи). Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у кримінальному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, неналежним або недопустимим.

Приписи «суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України), «суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосуються як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 26.02.2020 у справі №1240/1981/18, від 28.04.2020 у справі №607/15692/19).

У постанові Верховного Суду від 25.11.2020 у справі №760/16924/18 зазначено, що приватноправовий інструментарій (зокрема, ініціювання спору про захист честі, гідності та ділової репутації не для захисту цивільних прав та інтересів) не повинен використовуватися учасниками для спростування набуття позивачем статусу підозрюваного в кримінальному провадженні та/або спростування факту про повідомлення особи про підозру в кримінальному провадженні. Суди не звернули увагу, що не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на спростування набуття статусу «підозрюваний у кримінальному провадженні» чи спростування факту про повідомлення особи про підозру в кримінальному провадженні та ініціювання позовного провадження з такою метою, а тому такий позов не підлягає судовому розгляду.

Тобто, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Зазначене узгоджується також з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі №461/1727/20, тому на підставі ч.4 ст. 263 ЦПК України у суду відсутні підстави не враховувати зазначені висновки при розгляді справи.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є визнання недостовірною та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію поширену КП «Телекомпанія «Прилуки» та журналісткою даної компанії ОСОБА_2 на YouTube на каналі «ТК «Прилуки» 14.03.2025, яка була отримана від мешканців с. Івківці щодо поховання їх пращурів, які стали жертвами Голодомору.

Згідно відповіді Прилуцької окружної прокуратури від 26 січня 2026 року вбачається, що до Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області надійшло звернення мешканця с. Івківці Прилуцького району ОСОБА_4 про те, що невідомі особи 12.03.2025 вчинили наругу над місцем поховання місцевих мешканців, жертв голодомору, на території кладовища, що розташоване на території села Івківці Прилуцького району Чернігівської області. За вказаним фактом 25.03.2025 СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області розпочато кримінальне провадження №0000273. З урахуванням вимог ст.222 КПК України повідомляють, що станом на сьогодні досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, жодній особі про підозру не повідомлено.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ч.2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з даним позовом, вбачаються прямі ознаки того, що позивач намагаючись визнати наведену в позові інформацію недостовірною, фактично має намір отримати доказ для подання в кримінальному провадженні на спростування факту існування самої події кримінального правопорушення.

Так, згідно позовної заяви позивач просить спростувати інформацію повідомлену мешканцями с. Івківці щодо поховання їх пращурів, які стали жертвами Голодомору, на місці проведення земельних робіт, яка і стала підставою для відкриття кримінального провадження.

Спростування інформації поширеної КП «Телекомпанія «Прилуки» Прилуцької міської ради та журналісткою даної телекомпанії Сторожук М.В. на YouTube 13.03.2025, поза межами кримінального процесу, є легітимним обмеженням, покликаним забезпечити юридичну визначеність у застосуванні норм процесуального права.

Таке обмеження не шкодить суті права на доступ до суду та є пропорційним означеній меті. Остання досягається гарантуванням того, що аргументи позивача про недостовірність відповідної інформації має перевірити досудове слідство у кримінальному провадженні.

Суд враховує, що не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на спростування поширеної інформації, щодо якої проводиться перевірка в рамках кримінального провадження, та ініціювання позовного провадження з такою метою, а тому такий позов не підлягає судовому розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Приписами п.2 ч.2 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд закриває провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч.2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до квитанції №QDBF-S4K5-S72E від 10.10.2025 за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн., які підлягають поверненню.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на фактичні обставини по справі, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.255, 256, 258, 260, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Телекомпанія «Прилуки» Прилуцької міської ради та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ладанська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області про захист честі, гідності та ділової репутації - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп., сплачений при подачі позову, відповідно до квитанції №QDBF-S4K5-S72E від 10 жовтня 2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА