Провадження № 6/537/6/2026
Справа № 537/3473/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2026 Крюківський районний суд м. Кременчука у складі: головуючого судді Мартишевої Т.О., за участі секретаря судових засідань Антохіної Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Крюківського районного суду міста Кременчука від 31 липня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, відповідно до якої просить суд розстрочити виконання рішення суду шляхом сплати боргу щомісячними платежами у розмірі 2 000 грн до повного погашення. В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука від 31 липня 2025 року з неї, ОСОБА_1 , стягнуто грошові кошти на користь позивача ТОВ «Кошельок». На даний час відкрито виконавче провадження. ОСОБА_1 офіційно працевлаштована, її середній щомісячний дохід становить 13-14 тис. грн. Іншого доходу немає, нерухомого чи рухомого майна у власності не має, однак має інші кредитні зобов`язання, відтак у неї відсутня фінансова можливість здійснити оплату даної заборгованості одним платежем, однак має можливість здійснювати щомісячні платежі у розмірі 2 000 грн.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином, звернулася із заявою про проведення судового засідання у її відсутність.

Представник ТОВ «Кошельок» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву про розстрочення виконання рішення, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 31 липня 2025 року, яке набрало законної сили 02 вересня 2025 року, позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованість за Договором № -610855 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 09.02.2022 у розмірі 27 387 (двадцять сім тисяч триста вісімдесят сім) гривень 00 коп., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 8 500 грн, заборгованості за відсотками за користування позикою у розмірі 18 887,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десяти тисяч) грн.

Відповідно до ч.1ст.435 ЦПК України , за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно до ч. 3, 4 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи-тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Чинне законодавством фактично не містить вичерпного законодавчого переліку підстав для надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення, тому суд у кожній конкретній справі з врахуванням всіх обставин справи, вирішує питання про їх наявність чи відсутність, а також вирішує питання про наявність чи відсутність причин, які перешкоджають виконанню рішення суду та за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази.

У пункті 10постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження" роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Тобто, обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 9901/598/19.

Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Розстрочення або відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

У постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року по справі № 2а-25767/10/0570 зазначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини.

Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 910/1180/19).

Згідно з правовою позицією, що викладена у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. ст. 78, 81, 435 ЦПК України, саме заявник зобов`язаний довести зазначений предмет доказування, тобто виняткові підстави для відстрочки виконання судового рішення.

Суд оцінює надані заявником докази у сукупності як такі, що підтверджують обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, та які є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними, тобто такими, які не залежать від волі відповідача, а отже, мають виключний характер.

Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

На підтвердження фінансового стану та наявності обставин, що роблять неможливим виконання вищевказаного рішення суду заявник надала довідку Форми ОК-7, сформовану 03.02.2026 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу, з якої вбачається, що майновий стан ОСОБА_1 на даний час не дозволяє сплатити заборгованість в сумі 39 809 грн 40 коп. одним платежем.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що вказані заявником обставини є такими, що утруднюють виконання рішення, а розстрочення виконання судового рішення не призведе до суттєвого погіршення майнового стану позивача та забезпечить виконання судового рішення.

Враховуючи визначений ч. 5 ст.435 ЦПК України граничний строк розстрочення виконання судового рішення, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення суду на один рік, встановивши графік сплати коштів, а саме по 3 317 грн 25 коп. щомісячно, починаючи з 02 березня 2026 року, до повного погашення боргу.

Керуючись ст. ст.18,76-81,89,435 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Крюківського районного суду міста Кременчука від 31 липня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 липня 2025 року у справі №537/3473/25 (провадження №2/537/1352/2025) строком на 1 рік в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованість за Договором № -610855 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 09.02.2022 у розмірі 27 387 (двадцять сім тисяч триста вісімдесят сім) гривень 00 коп., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 8 500 грн, заборгованості за відсотками за користування позикою у розмірі 18 887,00 грн; судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десяти тисяч) грн.

Встановити порядок сплати щомісячних платежів протягом дванадцяти місяців по 3 317 (три тисячі триста сімнадцять) грн 25 коп. щомісячно, починаючи з 02.03.2026 року, до повного погашення боргу.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана 02.03.2026.

Суддя : Т.О. Мартишева