11.02.2026 Єдиний унікальний № 371/1523/25
провадження № 2-во/371/8/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гуренка М.О.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні суду від 13 січня 2026 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОАВИВ :

13 січня 2026 року ухвалою Миронівського районного суду Київської області у задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом (представника відповідача за зустрічним) ОСОБА_1 в залученні третьої особи відмовлено. У задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом (представника відповідача за зустрічним) ОСОБА_1 про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи відмовлено. Прийнято до розгляду заяву представника відповідача за первісним позовом (представника позивача за зустрічним) ОСОБА_4 про зміну предмету зустрічного позову. Клопотання представника позивача за первісним позовом (представника відповідача за зустрічним) ОСОБА_1 про витребування у приватного нотаріуса, належним чином посвідчені копії договорів дарування земельних ділянок залишено без розгляду.

10 лютого 2026 року від представника позивача за первісним позовом (представника відповідача за зустрічним) ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про виправлення описки в рішенні суду, виключивши з резолютивної частини рішення можливість оскарження до Київського апеляційного суду в частині призначення експертизи.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви про виправлення описки, дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що поставляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описка це механічна, мимовільна або випадкова граматична помилка, допущена судом при письмовому викладі судового рішення, яка не змінює його суті. Це неточність технічного характеру, яка виникла в процесі підготовки тексту рішення.

До таких помилок належать неправильне написання прізвищ, імен, адрес, дат, номерів документів, або інших фактичних обставин справи. Описка не повинна змінювати висновки або мотиви судового рішення. Неправильне відтворення змісту доводів, вимог або позиції учасника справи у судовому рішенні може бути визнане опискою, якщо це створює враження, що суд неправильно зрозумів позицію сторони. Виправленню підлягають лише ті описки, які суд допустив сам.

Рішення ЄСПЛ у справі «Roєca v. Moldova» (Рошка проти Молдови), Стандарт ЄСПЛ (ст. 6 §1): принцип правової визначеності забороняє ставити під сумнів остаточне рішення; перегляд не може бути «апеляцією під виглядом» процедури виправлення/анулювання. У цій справі держава «обнулила» остаточне рішення через надзвичайний перегляд прокурором. Тобто під виглядом «описки» не можна коригувати резолютивну/мотивувальну частину. Виправлення описок і арифметичних помилок допустимі лише як технічні корекції, що не змінюють суті; будь-яка зміна змісту після набрання законної сили ризик порушення правової визначеності.

В резолютивній частині ухвали від 13.01.2026 року зазначено, що ухвала в частині призначення експертизи може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти діб з моменту її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Також Європейський суд з прав людини вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, зокрема згідно ч.2 п.2 ст.76 ЦПК України доказом є висновок експерта.

Відповідно до ч.2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно ч.1 п.2, 12 ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зокрема забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів; призначення експертизи.

Ухвалу від 13.01.2026 до суду Апеляційної інстанції оскаржено не було.

Відповідно п.4 ч.5 ст. 357 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суд вважає, що заявник своїм правом апеляційного оскарження не скористався, а під виглядом «описки» ставить питання коригування резолютивної частини рішення суду, тому суд, вивчивши матеріали справи, вважає що рішення суду від 13.01.2026 року є зрозумілим, чітким і логічно послідовним, набрало законної сили і жодної описки чи арифметичної помилки не містить.

На підставі вищевикладеного і керуючись рішеннями ЄСПЛ у справі «Roєca v. Moldova», «SHISHKOV v. RUSSIA», «VOLOVIK v. UKRAINE», ст.260, 269, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні суду від 13 січня 2026 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.О. Гуренко