Номер провадження 2-др/756/33/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретаря судового засідання - Лисенко Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - Тарасенка Ігоря Вікторовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 13 січня 2026 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.; повернуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

23 січня 2026 року через систему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_1 - Тарасенко І.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 753/11753/25, яким: стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.; скасувати (змінити) резолютивну частину ухвали від 13 січня 2026 року в частині стягнення з відповідача 605,60 грн. судового збору та покласти витрати зі сплати судового збору на позивача (або відмовити у їх стягненні з відповідача). Просив поновити процесуальний строк на подання цієї заяви та доказів судових витрат у справі № 753/11753/25, враховуючи, що ухвала від 13 січня 2026 року не була вручена представнику відповідача, а про її існування адвокат дізнався від клієнта після надходження рішення у застосунок «Дія». Заяву зареєстровано 22 лютого 2026 року.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23 лютого 2026 року заяву передано на розгляд судді Шролик І.С.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14 листопада 2024 року по справі № 161/629/23, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 13 січня 2026 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.; повернуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

23 січня 2026 року через систему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_1 - Тарасенко І.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 753/11753/25, яким: стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.; скасувати (змінити) резолютивну частину ухвали від 13 січня 2026 року в частині стягнення з відповідача 605,60 грн. судового збору та покласти витрати зі сплати судового збору на позивача (або відмовити у їх стягненні з відповідача). Просив поновити процесуальний строк на подання цієї заяви та доказів судових витрат у справі № 753/11753/25, враховуючи, що ухвала від 13 січня 2026 року не була вручена представнику відповідача, а про її існування адвокат дізнався від клієнта після надходження рішення у застосунок «Дія».

Як зазначає представник відповідача в заяві про ухвалення додаткового рішення в її обґрунтування, питання компенсації витрат відповідача на професійну правничу допомогу в ухвалі не вирішено (або вирішено з відмовою без належної мотивації), що порушує принцип повного та справедливого розподілу судових витрат.

Втім, твердження про те, що судом не вирішено питання розподілу витрат на правничу допомогу під час закриття провадження у справі, суперечить наявним доказам, які містяться в матеріалах справи. У судовому засіданні від 13 січня 2026 року представник відповідача заявив клопотання про компенсацію судових витрат. Разом з тим, стороною відповідача всупереч вимогам законодавства не подано доказів (договорів, рахунків тощо) в обґрунтування розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у встановлений законодавством строк, а саме до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Разом з відзивом будь-яких доказів понесених стороною відповідача витрат надано також не було.

Крім того, в заяві про ухвалення додаткового рішення вказується, що представнику відповідача (адвокату Тарасенку І.В.), який брав участь у розгляді справи, копія ухвали від 13 січня 2026 року в день її складення/підписання не вручалась і через підсистему «Електронний суд» не надходила. Про наявність ухвали адвокат дізнався зі слів клієнта - ОСОБА_1 , після отримання ним судового рішення у застосунку «Дія». Відсутність вручення ухвали представнику відповідача унеможливила своєчасне подання ним заяви про судові витрати та належних доказів. З огляду на наведене, просив поновити строк на звернення до суду з цією заявою та на подання доказів судових витрат.

Проте, твердження представника відповідача про необхідність поновлення строків для подання заяви про ухвалення додаткового рішення суду, спростовується його участю у судовому засіданні від 13 січня 2026 року та присутністю під час проголошення вступної та резолютивної частин ухвали суду. Відповідно, за таких обставин представник відповідача був обізнаний про результати розгляду справи, ознайомлений зі змістом постановленої ухвали про закриття провадження та міг усвідомити її наслідки.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення подана з порушенням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а відтак, відповідно до вказаної норми, така заява має бути залишена без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - Тарасенка Ігоря Вікторовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04 березня 2026 року.

Суддя І.С. Шролик