Справа № 192/787/25
Провадження № 2/192/288/26
Ухвала

02 березня 2026 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Чепіги Є.Ю.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 березня 2010 року Солонянським районним відділом РАЦС Дніпропетровської області, актовий запис № 19.

16 жовтня 2025 року відповідач подав заяву про визнання позову. У цій заяві відповідач повідомив, що з позовними вимогами він згоден в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, судове засідання провести без його участі.

22 грудня 2025 року відповідач подав до суду клопотання (зареєстроване судом 22 грудня 2025 року), у якому просив зупинити провадження у справі до закінчення військового стану та його демобілізації у зв`язку з тим, що він не визнає суті спору, з метою забезпечення його прав як відповідача на участь у розгляді справи. У заяві посилається на те, що відповідно до мобілізаційного розпорядження, виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 його 25.09.2026 було призвано на військову службу до Збройних сил України під час мобілізації та на даний момент проходить військову службу під час воєнного стану.

03 лютого 2026 року відповідач подав до суду заяву, у якій просив розглянути позов без його участі, повідомив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує.

25 лютого 2026 року до суду відповідач знову подав клопотання про зупинення розгляду справу (зареєстроване судом 26 лютого 2026 року), у якому просить: «відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України (або ст. 201 КАС України / ст. 227 ГПК України), суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції». У клопотанні відповідач посилається на те, що на даний час він безпосередньо бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Відповідно до мобілізаційного розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 він був мобілізований до лав Збройних сил України під час мобілізації 25.09.2025 і проходить військову службу по теперішній час. Відповідач також вказує, що з позовом позивачки про розірвання шлюбу він не згоден, заяву від 03.02.2026 просить залишити без розгляду.

У судове засідання відповідач не прибув, відповідач є користувачем електронного суду та повідомлення про слухання справи підтверджується Довідкою про отримання документів в електронному суді (ЕС).

Позивачка у судовому засіданні проти зупинення провадження заперечувала, посилалась на те, що відповідач знаходиться у селищі Солоному, працює у селищі Солоному, та вона цього дня бачила як він їхав в автомобілі. Окрім того, відповідач не перебуває у військовій частині та не залучений до військових дій.

Заслухавши позивачку, вирішуючи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.01.2026 № 63, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 25 вересня 2025 року.

Згідно з абз. 1 п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі Положення), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п. 8 Положення завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Зі змісту п. 8 Положення вбачається, що до завдань, які покладаються на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, не входить виконання бойових завдань.

Суд звертає увагу, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд також зазначає, за приписами за приписами ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд звертає увагу, що:

16 жовтня 2025 року відповідач подав до суду заяву про визнання позову;

22 грудня 2025 року відповідач подав до суду клопотання про зупинення розгляду справи;

03 лютого 2026 року відповідач подав заяву, у якій повідомив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує;

25 лютого 2026 року відповідач подав клопотання про зупинення розгляду справи (зареєстроване 26 лютого 2026 року).

Суд також звертає увагу, що такі дії відповідача є непослідовними та містять ознаки про зловживання процесуальними правами.

Верховний Суд у постанові від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 вказав на те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

За таких обставин суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 251, 260 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошенняі оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повна ухвала складена 02 березня 2026 року.

Суддя Н.В. Ковальчук