Справа № 446/160/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ляшко О. П.

за участю секретаря судового засідання Новосад І.В.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лущанець Миколи Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі № 446/160/26 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про витребування майна та скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

встановив:

представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного будинку.

Заяву обґрунтовує тим, що у провадженні Кам`янка-Бузького районного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про витребування майна та скасування рішення про державну реєстрацію права власності. Підставою для подання вказаної позовної заяви послужив той факт, що за отриманою інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 221 від 26.05.2025 року, 21.09.2016 року о 12:54:38, державним реєстратором, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ростовою Л.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, (з відкритого розділу) індексний номер: 31579527 від 27.09.2016, на підставі якого право власності на будинок в АДРЕСА_1 було зареєстровано за ПАТ КБ «Привтабанк». Підставою для державної реєстрації 21.09.2016 року за ПАТ КБ «Приватбанк» права власності на будинок були наступні документи: договір іпотеки, серія та номер 990, виданий 21.08.2008 року, виданий Робак Л.А. приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу. Зазначає, що відповідно до частини третьої статті 37 Закону № 898-ІV іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, й зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною, тому іпотекодержатель зобов`язаний надати державному реєстратору документ про експертну оцінку предмета іпотеки для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за ним. Підставою для скасування державної реєстрації права власності на предмет іпотеки є порушення іпотекодержателем вимог законодавства при реалізації позасудової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки. До таких порушень належить, зокрема й ненадання експертної оцінки предмета іпотеки на день його відчуження. Зазначає, що жодних доказів того, що для реєстрації іпотечного майна за відповідачем 21.09.2016 року реєстратору банком було надано оцінку предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності на момент набуття права власності відповідачем позивачу не надано. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Ростової Л.О. матеріали реєстраційної справи знищені. 13.01.2025 АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду з вимогами зняти арешт накладений на будинок загальною площею 171.2 кв.м, житловою площею 109.9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності АТ КБ «Приватбанк», реєстраційний номер об`єкта нерухомомго майна 221, шляхом скасування у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомомго майна обтяження № 16593871 від 21.09.2016 (запис перенесено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Обтяження № 11649950 від 26.09.2011), яке було зареєстроване на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження № 28388621 від 29.09.2011 Кам`янка-Бузьким відділом державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Цивільна справа № 446/69/25 на даний час знаходиться на розгляді Кам`янка-Бузького районного суду. Вказує, що вищевказані дії АТ КБ «ПриватБанк» спрямовані на реалізацію майна, а саме будинку по АДРЕСА_1 . Тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі № 446/160/26.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов наступного висновку.

Згідно положень чч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вживати передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З поданої до суду позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо перереєстрації державним реєстратором на АТ КБ «ПриватБанк» права власності на іпотечне нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Строк виконання основного зобов`язання: 21.03.2013, розмір основного зобов`язання: 70000,00грн.

Предметом позову є житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який позивач просить витребувати від АТ КБ «Приватбанк» та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за АТ КБ «Приватбанк».

Так, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 221 від 26.05.2025 року, 21.09.2016 року о 12:54:38, державним реєстратором, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ростовою Л.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, (з відкритого розділу) індексний номер: 31579527 від 27.09.2016, на підставі якого право власності на будинок в АДРЕСА_1 було зареєстровано за ПАТ КБ «Привтабанк».

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з вказаною Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, спірне нерухоме майно наразі вже знаходиться під арештом, накладеним постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії та номера: 28388621, виданою 26.09.2011 ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ, державний виконавець Березюк О.П.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй постанові 17.10.2018 року, справа №183/5864/17-ц (провадження №61-38692св18).

Слід зазаначити, що представником позивача не надано суду доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем будь-яких дій, щодо вказаного будинку.

Приймаючи до уваги недоведеність підстав, якими сторона позивача обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову в запропонований спосіб, крім того, враховуючи, що спірне нерухоме майно наразі вже знаходиться під арештом, накладеним постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії та номера: 28388621, виданою 26.09.2011 ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ, державний виконавець Березюк О.П., а відтак суд дійшов до висновку, що заява є недоведеною у зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача або його представника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням доводів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 260, 261 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Лущанець Миколі Васильовичу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 02.03.2026 року.

Суддя О.П.Ляшко