Справа № 490/2434/25 Головуюча суду у 1-й інстанції Шолох Л. М.
Провадження № 22ц/812/521/26 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

9 лютого 2026 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Локтіонової О. В., Серебрякової Т. В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 16 грудня 2025 року, постановлене під головуванням судді Шолох Л. М. у приміщенні суду у місті Миколаєві зі складанням повного судового рішення, у справі

за позовом

ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу (АГК) «Южний Буг»,

третя особа ОСОБА_2 ,

про стягнення матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

2 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АГК «Южний Буг», третя особа голова АГК «Южний Буг» ОСОБА_2 , про стягнення на її користь з кооперативу 9 725 грн матеріальної шкоди, пов`язаної із заварюванням замків на належних їй гаражах.

В обґрунтування позову зазначила, що їй належать три гаражі №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , що знаходяться в АГК «Южний Буг» та передані нею в оренду громадянину ОСОБА_3 .

20 травня 2024 року ОСОБА_3 виявив пошкодження замків та частин воріт цих трьох гаражів, які були здійснені головою кооперативу шляхом заварювання замків.

У зв`язку з вчиненням головою кооперативу неправомірних дій та заподіяння їй шкоди була подана заява, яка внесена до ЄРДР щодо обставин кримінального правопорушення, та згодом за цими обставинами уповноваженою особою органів внутрішніх справ винесена постанова про закриття кримінального провадження за статтею 194 КК України, оскільки сума збитку є меншою, ніж передбачає кримінальна відповідальність за вчинення такого правопорушення.

Посилаючись на виниклі між сторонами цивільно-правові відносини, позивачка просила відшкодувати заподіяну їй шкоду за рахунок кооперативу.

Письмового відзиву відповідачем на позовну заяву не надано, але 1 грудня 2025 року подані заперечення по суті позову, в яких представником відповідача вимоги позову не визнані та зазначено, що ОСОБА_1 є членом кооперативу та у її володінні знаходяться гаражі №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . Доступ до гаражів їй обмежено, у зв`язку з наявністю заборгованості з членських внесків. Даних про передачу гаражів в оренду ОСОБА_3 в кооперативі немає, як немає і даних, щоб хтось виконував будь-які роботи на території кооперативу, в тому числі щодо фарбування воріт гаражів №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 або якесь їх переобладнання. На даний час ворота гаражів знаходяться у звичайному стані із замками, які заварені.

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 16 грудня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою за допомогою належних доказів не доведено порушення її прав та заподіяння майнової шкоди діями кооперативу.

Не погодившись з рішенням суду, позивачка ОСОБА_1 просила його скасувати та ухвалити нове про стягнення на її користь заподіяної шкоди.

Під час викладення змісту апеляційної скарги вказала на незаконність судового рішення, з огляду на наявність у неї права, як членкині кооперативу, володіти трьома гаражами, і як наслідок вимагати відшкодування шкоди, яка заподіяна їй діями кооперативу.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 13 січня та 3 лютого 2026 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При вирішенні справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є членом автогаражного кооперативу «Южний Буг», де їй на праві володіння належать гаражі за №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (а.с.3-5).

За наявності заборгованості зі сплати членських внесків доступ позивачки до гаражів обмежено АГК «Южний Буг» (а.с.66-69).

Звертаючись до суду ОСОБА_1 стверджувала, що таке обмеження їй доступу до гаражів здійснено шляхом заварювання замків на гаражних воротах (а.с.1, 76-79). Ці обставини представником відповідача не спростовані.

За таких обставин, посилаючись на порушення її права, позивачка просила стягнути з автогаражного кооперативу майнову шкоду, що заподіяна їй, у зв`язку з відновленням стану гаражних воріт гаражів та встановлення замків.

Відповідач, навпаки, заперечував проти заподіяння позивачці такої шкоди, за відсутності, як порушення її прав, так і за не доведенням нею такої шкоди та її розміру.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, та одночасно передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, у деліктних правовідносинах на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини, якщо позивачем доведено завдання йому шкоди.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дослідив надані позивачкою докази про оплату робіт іншою особою, яка не була учасником справи, на користь фізичної особи-підприємця (а.с.14-17), а також надані відповідачем докази відсутності проведених робіт (а.с.76-79), та дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачкою обставин, якими вона обґрунтовувала позовні вимоги.

По-перше, звернення позивачки ОСОБА_1 до АГК «Южний Буг» з приводу вчинення кооперативом неправомірних дій відносно належного їй майна не мали місця. Звернення іншої особи до правоохоронних органів, право володіння якої гаражами №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 і НОМЕР_3 на підставі договору оренди не є підтвердженим, не є свідченням заподіяння позивачці майнової шкоди керівництвом АГК «Южний Буг», як і сплата цією особою грошей на користь іншої особи за проведення робіт, а також ствердження про заподіяння кооперативом збитків на 10 000 грн саме цій особі, яка зверталася із заявами в своїх інтересах до правоохоронних органів, а не в інтересах позивачки (а.с.6-13).

І по-друге, позивачкою не надано доказів щодо сплати коштів для проведення якихось робіт для усунення наслідків неправомірних дій АГК «Южний Буг», як не надано і підтвердження самого факту відновлення стану належного їй майна.

Тобто позивачкою ОСОБА_1 у судових засіданнях не доведено факт заподіяння їй шкоди та її розмір, а також протиправність поведінки АГК «Южний Буг», як заподіювача шкоди, та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

В той же час обставини заподіяння шкоди членкині кооперативу спростовані представником відповідача у суді першої інстанції.

Інших доказів до суду апеляційної інстанції, які не були прийняті судом першої інстанції без поважних причин або у їх прийнятті було безпідставно відмовлено, учасниками справи не надано.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі наведеного та враховуючи вищевказані норми процесуального і матеріального права, а також встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для правильного її вирішення, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції зробив правильні висновки про безпідставність та необґрунтованість заявлених ОСОБА_1 позовних вимог до АГК «Южний Буг», оскільки позивачкою не надано доказів на підтвердження протиправності дій кооперативу відносно неї та, як наслідок заподіяння такими діями їй шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача, а також її розміру

За таких обставин і відповідно до статті 375 ЦПК України рішення суду не підлягає скасуванню або зміні, а подана апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 367-369, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 16 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути з цього часу оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова Судді О. В. Локтіонова Т. В. Серебрякова