№4-с/337/4/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.,

за участі секретаря Бессарабової Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Запоріжжі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Головко Вікторії Олександрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій він просить визнати дії державного виконавця Хортицького ВДВС у м.Запоріжжя Головко В.О. щодо відкриття виконавчого провадження №80180716 на підставі виконавчого листа №337/1507/24, виданого 17.04.2025 Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, протиправними та скасувати постанову державного виконавця від 06.02.2026 про відкриття виконавчого провадження ВП №80180716.

Скаргу мотивує тим, що виконавчий лист №337/1507/24, виданий 17.04.2025 Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00грн., було видано на підставі додаткового рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.11.2024 у справі ЄУН 337/1507/24, провадження №2-др/337/22/24. Разом з тим, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2024 (ЄУН 337/1507/24, провадження №2/337/988/24), яким в задоволенні його позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Хортицький ВДВС, про зменшення розміру аліментів було відмовлено, було скасовано постановою Запорізького апеляційного суду від 19.02.2025 і апеляційним судом ухвалене нове судове рішення, яким його позов задоволено частково. Також апеляційним судом здійснено перерозподіл судових витрат та стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на його користь витрати по оплаті судового збору по 2422,41грн. з кожної. Але, не дивлячись на те, що рішення суду було скасоване, судом було видано ОСОБА_2 виконавчий лист №337/1507/24 про стягнення з нього на її користь витрат на правничу допомогу. Вважає, що вказаний виконавчий документ є таким, що не підлягає виконанню, оскільки додаткове рішення суду від 10.11.2024, на підставі якого було видано виконавчий лист, є невід`ємною складовою рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2024, яке було скасовано Запорізьким апеляційним судом з перерозподілом судових витрат. Тобто виконавчий лист видано судом помилково і він не підлягає примусовому виконанню. Відкриваючи виконавче провадження, державний виконавець вказаного не врахував, у зв`язку з чим прийняв протиправне рішення.

Ухвалою суду від 11.02.2026 вказана скарга прийнята до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) заявника та заінтересованих осіб.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Державний виконавець Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Головко В.О. в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та відзив на скаргу, в якому зазначила, що 05.02.2026 до відділу ДВС надійшла заява від ОСОБА_2 про прийняття на виконання виконавчого листа №337/1507/24 від 17.04.2025, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. 06.02.2026 державним виконавцем Головко В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №80180716. Відповідно до ст.28 Закону України Про виконавче провадження копію постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено рекомендованим листом сторонам виконавчого провадження. Відкриваючи виконавче провадження, державним виконавцем не було встановлено підстав, передбачених ст.3,4 Закону України Про виконавче провадження та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, для відмови у відкритті провадження, повернення виконавчого листа без прийняття до виконаннятощо. Зважаючи на зміст скарги ОСОБА_1 підстав для задоволення скарги немає. Просить в її задоволенні відмовити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та письмові пояснення, в яких зазначила, що доводи ОСОБА_1 про те, що вказаний виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню, є безпідставними. Додаткове рішення є окремим процесуальним актом і підлягає окремому апеляційному оскарженню. В даному випадку предметом апеляційного оскарження було лише основне рішення суду від 07.11.2024. Додаткове рішення суду від 10.12.2024 ним в апеляційному порядку не оскаржувалось і відповідно не переглядалось. Рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання. Виконавчий лист виданий на підставі чинного рішення. Просить в задоволенні скарги відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України суд вважає можливим розглянути скаргу у відсутність заявника та заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.129,129-1 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч.1,2 ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусове виконання судових рішень в Україні з 05.10.2016р. регулюється Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1,5 ст.26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з п.5) ч.1 ст.29 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1,5 ст.74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом, протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст.447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Згідно з ст.447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч.1 ст.448, ч.1 ст.449 ЦПК України скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно з ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд встановив, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 07.11.2024 (цивільна справа №2/337/988/2024, ЄУН 337/1507/24) в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, - відмовлено повністю.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 19.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 07.11.2024 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково та зменшено розмір аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а також зменшено розмір аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору по 2422,41грн з кожної.

Крім того, Хортицьким районним судом м.Запоріжжя 10.12.2024 (провадження №2-др/337/22/24, ЄУН 337/1507/24) було ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 9000,00грн.

Вказане додаткове рішення було ухвалено на підставі ст.270 ЦПК України у зв`язку з вирішенням питання про судові витрати, яке не було вирішено судом при ухваленні рішення від 07.11.2024.

Додаткове рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.12.2024 в апеляційному порядку не оскаржувалось і набрало законної сили 16.01.2025.

На підставі зазначеного додаткового рішення за заявою стягувачки ОСОБА_2 Хортицьким районним судом м.Запоріжжя 17.04.2025 видано виконавчий лист №337/1507/24, строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання до 16.01.2028.

05.02.2026 стягувачка ОСОБА_2 звернулась до Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі з заявою про прийняття вказаного виконавчого листа до виконання.

06.02.2026 державним виконавцем Головко Г.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №80180716, копія якої направлена 10.02.2026 сторонам виконавчого провадження.

ОСОБА_1 як боржник звернувся до суду з цією скаргою 10.02.2026, тобто з дотриманням строку, встановленого ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.1 ст.449 ЦПК України.

Зясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини даної справи, оцінивши наявні у справі докази, проаналізувавши вимоги діючого законодавства, суд вважає скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Так, в цій справі предметом оскарження є дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження ВП №80180716 та відповідна постанова від 06.02.2026. При цьому, доводи скаржника про протиправність таких дій полягають в тому, що державний виконавець відкрив виконавче провадження за виконавчим листом, який був виданий помилково - на підставі рішення суду, яке було вже скасовано.

Разом з тим, такі доводи скаржника є безпідставними, оскільки додаткове рішення суду від 10.12.2024, на підставі якого було видано вказаний виконавчий лист, в апеляційному порядку не оскаржувалось. Під час апеляційного перегляду рішення суду від 07.11.2024 і його скасування питання щодо скасування, визнання нечинним додаткового рішення від 10.12.2024 також не вирішувалось.

Додаткове рішення суду від 10.12.2024 набуло законної сили 16.01.2025, виконавчий лист виданий за заявою стягувача 17.04.2025, за формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства, пред`явлений до примусового виконання з дотриманням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Станом на момент відкриття провадження 06.02.2026 додаткове рішення суду від 10.12.2024 не скасовано, нечинним не визнано і відповідний виконавчий лист не визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

Із заявою про визнання виконавчого листа №337/1507/24 від 17.04.2025 таким, що не підлягає виконанню, боржник ОСОБА_1 звернувся до суду одночасно з цією скаргою. Ухвалою суду від 18.02.2026 в задоволенні такої заяви було відмовлено, станом на 19.02.2026 ухвала не набрала законної сили.

Отже, жодних обставин, які б вказували на те, що зазначений виконавчий лист станом на 06.02.2026 не міг бути прийнятий державним виконавцем до примусового виконання, судом не встановлено. Підстав для відмови у відкритті провадження чи повернення виконавчого листа без прийняття до виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», у державного виконавця не було.

При цьому, державний виконавець не наділений правом при відкритті виконавчого провадження самостійно перевіряти чинність судового рішення, на підставі якого судом видано виконавчий лист.

У випадку, якщо судове рішення, на підставі якого було видано виконавчий документ, на момент відкриття виконавчого провадження чи в подальшому втратило чинність, сторони виконавчого провадження відповідно до ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» мають право заявити відповідне клопотання та надати державному виконавцю підтверджуючі документи.

В силу положень ст.29 вказаного Закону разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження підлягає закінченню шляхом винесення державним виконавцем відповідної постанови.

Таким чином, під час судового розгляду цієї скарги судом не встановлено порушень з боку державного виконавця норм чинного законодавства щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №337/1507/24, виданого 17.04.2025 Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, які б свідчили про неправомірність його дій та порушення прав заявника ОСОБА_1 , у зв`язку з чим в задоволенні його скарги слід відмовити повністю.

Керуючись ст.19,129,129-1 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р., ст.2,18,447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніппровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Головко Вікторії Олександрівни, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Н.А. Мурашова

19.02.2026