Номер справи 171/438/25
Номер провадження 2/171/2509/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026 року м. Апостолове

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Шкарлат Я.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Герасимчук Олег Олександрович, у лютому 2025 року звернувся до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області із позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_2 до ОСОБА_3 .

Дана цивільна справа перебувала на розгляді у судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Мигалевича В.В.

Суддя з метою визначення підсудності зробив запит щодо місця проживання відповідача, на що було отримано відповідь стосовно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості відсутні.

В провадження судді Ліпчанського С.М. на підставі проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, внаслідок відбуття у відпустку без збереження заробітної плати у зв`язку з потребою у домашньому догляді за дитиною судді ОСОБА_4 , надійшло дане провадження.

Відповідно до ухвали від 24.06.2026 року суддя Ліпчанський С.М., витребував з Державної міграційної служби України (01001 вул. Володимирська, 9, м. Київ, e-mail для органів судової влади: ) а) інформацію про наявність/ відсутність ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, на території України; а також повідомити чи звертався ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Грузії, за продовженням посвідки на тимчасове проживання; якщо так, то чи видавалась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Грузії, відповідна посвідка на тимчасове проживання на території України з грудня 2023 року, б) за якою адресою громадянин Грузії ОСОБА_3 був зареєстрований на час звернення до ДМС України та на час отримання дозволу на проживання на території України?

Відповідь в матеріалах справи відсутня.

В провадження судді Шкарлат Я.Ю. на підставі проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, внаслідок відсторонення від здійснення правосуддя у зв`язку з застосуванням дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення судді ОСОБА_5 (Рішення Вищої ради правосуддя від 12.11.2025 року), надійшло дане провадження.

В матеріалах справи міститься посвідка на тимчасове проживання відповідача ОСОБА_3 № НОМЕР_1 на території України, з якої вбачається, що термін дії посвідки з 22.12.2022 року по 21.12.2023 року.

У порядку ч. 8 ст. ст. 187 ЦПК України 04.03.2026 року судом отримано відомості з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця проживання відповідача, відповідно до яких інформації щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 не знайдено.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддею встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог встановлених ст.175,177 ЦПК України, що є підставою для залишення такої позовної заяви без руху.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої він є (стаття 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Як зазначено позивачем відповідач є громадянином Грузії. Відомості щодо зареєстрованого місця проживання та спільного проживання подружжя на території України в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.110 СК України розірвання шлюбу можливе за заявою одного з подружжя.

Згідно з ч. 2 і 3 ст.60 Закону України "Про міжнародне приватне право" подружжя, будучи громадянами різних держав, можуть обрати право, яке буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу. Таке можливо, тільки якщо вони не мають спільного місця проживання або якщо особистий закон кожного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Відповідно до Постанови Пленуму ВС України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 ВСУ зазначає, що в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає на Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтею 110 Цивільного процесуального кодексу України.

Приписами ст.497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст.28 ч.2 та ч.9 чинного ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Правила реєстрації місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207.

Крім того, абзацом 7 частини 1 статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування це документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, встановлених законом.

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання або місця перебування особи це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Тобто, з поданої позовної заяви та доданих документів встановити зареєстроване чи останнє відоме місце проживання (перебування) відповідача для надіслання судових повісток або визначення підсудності суд не в змозі, оскільки позивачем зазначено, що останнє відоме місце проживання відповідача у АДРЕСА_1 , проте не надано підтверджень вказаної інформації, також не надано посилань на докази щодо місцезнаходження нерухомого майна відповідача на підсудній суду території (якщо таке є), або останнього постійного місця роботи відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Суд зазначає, що представник позивача звернулася до суду з позовом через електронний кабінет підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», однак на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, не надала докази надсилання відповідачу копій поданих до суду документів.

Отже, без усунення недоліків заява не може бути прийнята до провадження суду.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Я.Ю.Шкарлат