КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 лютого 2026 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 752/732/25

провадження номер: 22-ц/824/6905/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року у складі судді Кокошка О.Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», акціонерного товариства «Сенс банк» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» (далі - ТОВ «Українське бюро кредитних історій»), акціонерного товариства «Сенс банк» (далі - АТ «Сенс банк») про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 11 січня 2026 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, направивши її через електронний кабінет.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 16 лютого 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без руху та надано йому строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме: надати документ, який посвідчує повноваження представника як адвоката, зокрема, копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю; доплатити судовий збір у розмірі 726 грн 72 коп.; подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

24 лютого 2026 року, тобто у встановлений ухвалою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2026 року строк, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 направив через електронний кабінет заяву про виконання ухвали суду, в якій заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та долучив квитанцію №5115-1820-8128-5352 від 24 лютого 2026 року про сплату судового збору.

Також у заяві про виконання ухвали суду ОСОБА_2 вказав, що він не є адвокатом і не має адвокатського посвідчення, тому у цій частині ухвала не може бути виконана. Звертає увагу на те, що він був визнаний судом першої інстанції у якості представника ОСОБА_1 , який є користувачем ЄСІТС, як і сам ОСОБА_2 , а на підтвердження повноважень надано довіреність сформовану засобами ЄСІТС. Зазначає, що позов стосується незаконної обробки персональних даних позивача відповідачами та зобов`язання вчинити певні дії спрямовані на припинення порушення прав позивача. При цьому посилається на те, що оскаржуваним рішенням суду визначено, що розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_2 , наведені у заяві від 24 лютого 2026 року, апеляційний суд приходить до висновку про повернення апеляційної скарги з таких підстав.

В ухвалі судді Київського апеляційного суду від 16 лютого 2026 року про залишення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 без руху встановлено, що за правилами п.1 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник та відповідно до ч.2 цієї статті під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визначення необґрунтованими актів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

У даній справі позовні вимоги є немайновими (відсутня ціна позову) і стосуються визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, а тому справа не відноситься до категорії малозначних.

Відповідно до ч.3 ст.131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

У підпункті 11 п.16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України зазначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1, та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах апеляційної інстанції здійснюється з 01 січня 2018 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Отже, інтереси ОСОБА_1 в цій справі може представляти лише адвокат. Проте представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до апеляційної скарги надав лише довіреність сформовану у системі Електронний суд, однак матеріали справи не містять доказів того, що він є адвокатом.

За таких обставин суддя Київського апеляційного суду в ухвалі від 16 лютого 2026 року дійшов висновку про залишення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 без руху, зокрема з тих підстав, що ОСОБА_2 необхідно надати документ, який посвідчує повноваження представника як адвоката, а саме копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю.

Що стосується посилання ОСОБА_2 на те, що позов стосується незаконної обробки персональних даних позивача відповідачами та зобов`язання вчинити певні дії спрямовані на припинення порушення прав позивача, а тому вважає, що справа є малозначною, то апеляційний суд не приймає їх до уваги з таких підстав.

Зі змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 заявив вимоги про:

визнання незаконними дії АТ «Сенс банк» щодо передання відомостей, які складають банківську таємницю та інформації про наявність у ОСОБА_1 кредитної заборгованості за договором від 26 грудня 2007 року №15-93/16-***5/07 до ТОВ «Українське бюро кредитних історій»;

визнання незаконними дії ТОВ «Українське бюро кредитних історій» щодо внесення Бюро інформації (запису) в кредитній історії ОСОБА_1 про наявності кредитної заборгованості за договором від 26 грудня 2007 року № 15-93/16-***5/07 без належних на те доказів наявності такої;

зобов`язання ТОВ «Українське бюро кредитних історій» вилучити з усіх баз даних, володільцем/держателем/розпорядником тощо яких є ТОВ «Українське бюро кредитних історій», інформацію про ОСОБА_3 щодо наявності кредитної заборгованості за договором від 26 грудня 2007 року № 15-93/16-***5/07.

Такі вимоги немайнового характеру не є малозначними відповідно до закону, оскільки відносяться до інших вимог ніж ті, що прямо вказані у ст.274 ЦПК України.

Посилання ОСОБА_2 на те, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції визначено, що розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, то вони не спростовують вказаних вище імперативних приписів процесуального закону.

До того ж процедурні рішення суду першої інстанції не мають визначального значення для апеляційного суду, який переглядає рішення суду першої інстанції по суті.

Зазначена вище ухвала судді Київського апеляційного суду від 16 лютого 2026 року про залишення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 без руху відповідно до положень ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.1 ст.18 ЦПК України, є обов`язковою до виконання.

Проте у встановлений судом строк представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказані вище недоліки, які зазначені в ухвалі судді Київського апеляційного суду від 16 лютого 2026 року, не виконав.

Колегія суддів вважає, що подана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заява за змістом не є заявою про усунення недоліків апеляційної скарги у розумінні ст.ст.185, 357 ЦПК України, а зводиться до його незгоди з ухвалою судді Київського апеляційного суду від 16 лютого 2026 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Отже, ураховуючи наведене, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року слід вважати неподаною та йому повернути відповідно до вимог ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч.7 ст.185 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 356, 357 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року вважати неподаною та йому повернути.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: