Справа № 136/2418/25
провадження № 2/136/940/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участі секретаря судового засідання Козаченко А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

26.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №4485439.

Згідно п. 1.1 Договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплативши комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2 цього Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 2000,00 грн. Відповідно до п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 3,0 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

02.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено Договір позики №77429623.

Згідно п. 1 Договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики.

Відповідно до п. 2 Договору про надання позики: сума позики становить 2126,00 грн., процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою.

26.01.2022 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" укладено Договір факторингу №26-01/2022-83 у відповідності до умов якого, ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4485439.

10.01.2023 між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" укладено Договір факторингу № 10-01/2023 у відповідності до умов якого, ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ " відступило на користь ТОВ "КОЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4485439.

Таким чином, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" наділено правом вимоги до відповідача за договором №4485439.

22.02.2022 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" укладено Договір факторингу №22/02/2022 у відповідності до умов якого, ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77429623.

10.01.2023 між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" укладено Договір факторингу № 10-01/2023 у відповідності до умов якого, ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ " відступило на користь ТОВ "КОЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77429623.

Таким чином, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" наділено правом вимоги до відповідача за договором №77429623.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4485439 від 26.10.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 10903,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8903,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн.; інфляційні збитки - 0,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,00 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №77429623 від 02.10.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 7203,23 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2126,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5076,89 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн.; інфляційні збитки - 0,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,34 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 18106,23 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4126,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 13979,89 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн.; інфляційні збитки - 0,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,34 грн.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №4485439 від 26.10.2021 та договором позики №77429623 від 02.10.2021 в розмірі 18106,23 грн, а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Ухвалою суду від 19.12.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву.

Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, повідомлявся про день та час розгляду справи шляхом направлення судової повістки за останньою відомою зареєстрованою адресою місця проживання, яка була встановлена судом за інформацією відповідного органу, а також через сайт Судової влади України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та оголошенням на сайті. Однак, судовий виклик повернуто до суду 30.12.2025 за відомостями Укрпошти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом доказування у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору та договору позики, належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України, розмір заборгованості.

Судом встановлено, що 26.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №4485439 (а.с. 9-13), відповідно до пункту 1.1. якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 Договору (далі-кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі-плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

Згідно п. 1.2. Договору №4485439 сума (загальний розмір) кредиту становить 2 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.3. Договору, кредит надається загальним строком на 15 днів з 26.10.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.11.2021 (п. 1.4 Договору).

Комісія за надання кредиту: 0,00 грн., яка нараховується за ставкою 0.00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1. Договору).

Підпунктом 1.5.2. Договору передбачено, що проценти за користування кредитом: 3,00 грн., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.6).

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

У п. 6.1. Договору сторони зазначили, що цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній система Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Відповідно до інформації зазначеної у анкеті-заяві на кредит № 4485439 від 26.10.2021 (а.с. 16) підписання договору відбулось 2021-10-26 01:38:36 / 2021-10-26 01:39:31.

Згідно із додатком №1 до Договору сторонами договору узгоджено графік платежів (а.с. 14).

Відповідно до наданої ТОВ "МІЛОАН" довідки про ідентифікацію (а.с. 22) клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір № 4485439 від 26.10.2021 ідентифікований аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора "Z90202", час відправки ідентифікатора позичальнику 26.10.2021, номер телефону НОМЕР_1 .

Факт надання відповідачеві коштів підтверджується квитанцією , відповідно до якої 26.10.2021 на виконання договору №4485439 на картковий рахунок НОМЕР_2 були перераховані кошти у сумі 2000,00 грн (а.с. 23).

02.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_2 укладено Договір позики №77429623 (а.с. 25).

Відповідно до п. 2 Договору про надання позики: сума позики становить 2126,00 грн., процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою.

Згідно із додатком №1 до Договору сторонами договору узгоджено графік платежів (а.с. 25 на звороті).

Згідно довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 07.11.2025 кошти згідно договору 77429623 від 02.10.2021 у сумі 2126,00 грн. перераховано на рахунок НОМЕР_3 (а.с. 32).

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит і на умовах договору позики, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.

Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України "Про електронну комерцію" (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 підписав анкету - заявку та договір споживчого кредиту, договір позики, які є предметом цього судового розгляду електронними підписами одноразовим ідентифікатором з метою засвідчення дій згідно з договором, отож права, набуті за ними сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення таких договорів, підлягають виконанню.

На спростування вказаних обставин відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, тоді як надані позивачем до позову докази відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості.

Згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Приписами абзацу другого частин першої статті 1048 ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами.

Суд звертає увагу, що відповідач був обізнаний з розглядом цивільної справи, повідомлявся в установленому порядку про розгляд, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлень та оголошення на сайті Судової влади України.

Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що ним не було зроблено.

Матеріали справи свідчать про те, що позикодавець свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та договором позики виконав, надавши відповідачу відповідні кошти, однак останній не здійснив погашення заборгованості.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, а тому право кредитора на повернення кредитних коштів та процентів за їх користування є порушеним.

26.01.2022 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" укладено Договір факторингу №26-01/2022-83 у відповідності до умов якого, ТОВ "МІЛОАН" зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 83672331 грн. 46 коп., а ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" зобов`язується здійснити фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтом і боржниками, зокрема і за Договором № 4485439 від 26.10.2021 (а.с. 43-47).

22.02.2022 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" укладено Договір факторингу №22/02/2022 у відповідності до умов якого, ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77429623 (а.с.60-64).

10.01.2023 між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" зобов`язується здійснити фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтом і боржниками (а.с. 76-81).

Таким чином на підставі зазначених вище договорів, реєстрів боржників ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" набуло право грошової вимоги за Договором № 4485439 від 26.10.2021 з та за договором №77429623 від 02.10.2021, укладених з відповідачем.

Частинами першою та третьою статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України).

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договору факторингу № 10-01/2023 10.01.2023 ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договорами № 4485439 від 26.10.2021 та №77429623 від 02.10.2021 надані на підтвердження вказаних обставин докази відповідають вимогам щодо належності та допустимості, договори є дійсними, а відповідачем вказаних обставин не спростовано та іншого не доведено.

Разом з тим, щодо розміру заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованість по нарахованим відсоткам за кредитним договором № 4485439 від 26.10.2021, укладеним відповідачем з первісним кредитором ТОВ "Мілоан" складає 10903,00 грн (а.с. 41).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

За умов договору про споживчий кредит №4485439 від 26.10.2021, які були погоджені сторонами кредит надається загальним строком на 15 днів з 26.10.2021 (строк кредитування) п.1.3 Договору. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 10.11.2021 (п. 1.4 Договору). Підпунктом 1.5.2. Договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.6).

Разом із тим, відповідно до п.2.3.1.2 Договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. При цьому таке збільшення (пролонгація) строку кредитування не може перевищувати 60 днів, а відсотки нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6 Договору.

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом, який не може перевищувати 75 днів. При цьому відсотки за перших 15 днів розраховуються за ставкою 0,01% (2000 грн * 0.01% * 15 дн. = 3 грн), а за послідуючі 60 - 5% (2000 грн * 5% * 60 дн. = 6000 грн). Таким чином загальна заборгованість в межах строку дії договору складає 6003,00 грн (3,00 грн + 6000,00 грн), що підтверджується розрахунком первісного кредитора ТОВ "Мілоан" (а.с.24).

Зважаючи на викладене, нарахування процентів відповідачу у строк понад 75 днів є протиправним.

Таким чином, стягненню підлягають проценти за користування кредитом за період 75 днів у розмірі 6003,00 гривень.

Після закінчення строку, на який укладався договір, у первісного кредитора виникло право на отримання коштів у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не процентів, передбачених договором, як плату за понадстрокове користування позикою, однак вимог про стягнення в порядку ст. 625 ЦК України позивачем не заявлялося.

Таким чином, загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за Договором №4485439 від 26.10.2021 становить 8003,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 6003,00 грн.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованість по нарахованим відсоткам за Договором позики №77429623 від 02.10.2021, укладеним відповідачем з первісним кредитором ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ " складає 5076,89 грн.; нараховані 3% річних - 0,34 грн. (а.с. 36-38, 40, 42). Суд погоджується з наведеними позивачем у цій частині розрахунками та вважає їх обґрунтованими. Відповідачем вказані розрахунки не спростовані.

Таким чином загальний розмір заборгованості за Договором №77429623 від 02.10.2021, становить 7203,23 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2126,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 5076,89 грн.; нараховані 3% річних - 0,34 грн.

Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договорів, отримання коштів, відповідачем та розмір заборгованості суду не надано.

За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підтверджені належними та допустимим доказами, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за вищевказаними Договорами, у загальному розмірі 15206,23 грн.

За таких обставин, суд задовольняє позов частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що 01.07.2024 між ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" було укладено Договір про надання правової допомоги №01-07/2024 (а.с. 104-106), відповідно до п. 2.1. якого адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги.

Згідно із доданою до позовної заяви заявки на надання юридичної допомоги №417 від 03.11.2025 (а.с. 109) та витягу з акту №16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 (а.с. 110) адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" надано ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" правових послуг по справі відповідача Бондаренка М.С. на 9 000 грн.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, суд вважає неспівмірною заявлену вартість послуг за підготовку позовної заяви, збирання доказів, підготовку та подання заяв, скарг, клопотань, чи інших процесуальних документів в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, враховуючи категорію та складність даної справи, яка відноситься до малозначних справ та є типовою, не потребує вивчення значного обсягу доказів та правових позицій судів щодо такої категорії справ, тому суд вважає завищеним заявлений розмір вартості вказаної послуги.

У зв`язку з вищенаведеним та враховуючи суму, яка підлягає стягненню з відповідача, а також складність справи та її значення для сторін, кількості судових засідань, усталеної практики з вирішення кредитних спорів, відсутність відомостей про фінансовий стан обох сторін суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають до задоволення в частині 5 000,00 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в розмірі 15206,23 грн, що складає 83,98% (15206,23 х 100% / 18106,23) позовних вимог, сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 83,98% від сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн, що складає 2034,33 грн. (2422,40 х 83,98%).

Керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" (місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 303, м. Київ, ) до ОСОБА_1 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості за договорами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за Договором про споживчий кредит№4485439 від 26.10.2021 та за Договором позики № 77429623 від 02.10.2021 у загальному розмірі 15206,23 (п`ятнадцять тисяч двісті шість) гривень 23 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" судовий збір у розмірі 2034,33 (дві тисячі тридцять чотири) гривні 33 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя О.Д. Іванець