Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження2/711/703/26
02 березня 2026 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг,
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ».
Оскільки в будинку АДРЕСА_1 встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, тому нарахування за послугу здійснювалися згідно п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідно до якого, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири.
У квартирі АДРЕСА_2 не встановлено квартирний лічильник теплової енергії, тому згідно п.24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показів вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності пропорційно опалювальній площі приміщення споживача відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.
У квартирі АДРЕСА_2 не встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому згідно п.21 Правил за надані послуги плата справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу.
Відповідно до п. 26 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, обсяги спожитої у будівлі гарячої води та обсяги теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) визначаються та розподіляються між споживачами відповідно до Методики розподілу, згаданої вище.
Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачами будь-яких дій, які свідчать про її бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка на надання послуги, факт отримання послуги.
З огляду на викладене, позивач робить висновок, що з відповідачем укладено договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст.642 ЦК України.
Відповідач своєчасно, з грудня 2020 року, не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води) внаслідок чого утворилась заборгованість, яка, станом на 01.11.2025, складає 49 753 грн 87 коп, що підтверджується листом-розрахунком по ОР №30739127.
Крім того позивач у мотивувальній частині позову зазначає про те, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.04.2021 у справі №711/127/21 з відповідача ОСОБА_1 , було стягнуто заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг станом на 01 листопада 2020 року.
З огляду на викладене позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води), що сукупно складає 49 753 грн 87 коп, а також судові витрати.
Також позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача інфляційну складову боргу, що, відповідно до розрахунку, становить 689,90 грн, та 3% річних з простроченої суми, що, відповідно до розрахунку, становить 233,22 грн. Означені позовні вимоги обгрунтовує положеннями ч.2 ст.625 ЦК України.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 12 год 00 хв 02 лютого 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.31).
Судове засідання, що було призначене о 12 год 00 хв 02 лютого 2026 року, не відбулося з підстав неявки у судове засідання усіх учасників справи про що секретарем судового засідання була складена відповідна довідка (а.с.65). Розгляд справи був відкладений до 15 год 00 хв 02 березня 2026 року.
Представник позивача за довіреністю Блізнецов М.Є., 27.02.2026 через підсистему «Електронний суд», подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував (вхідний №8598/26, а.с.70-71).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 02 березня 2026 року о 15 год 00 хв повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не подала, відзиву до суду не направила (ч.8 ст.178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку з цим, 02 березня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа розглядалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на підставі ліцензії №374 від 30.11.2012, що видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (а.с.21), та рішень Черкаської міської ради «Про забезпечення населення гарячим водопостачанням та центральним опаленням державним підприємством «Черкаська ТЕЦ» № 520 від 24.05.2000 (а.с.16-17) і «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси» № 1480 від 31.10.2007 (а.с.18) забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси.
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.05.2018 судом встановлено, що основним видом економічної діяльності Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» є виробництво електроенергії (а.с.19).
На підставі витягу з Положення про Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» (далі - Положення) суд встановив, що Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» заснований на приватній власності ПрАТ «Черкаське хімволокно» (а.с.22). Крім того, відповідно до п.2.6 Положення, суд встановив, що Відокремлений підрозділ має право бути позивачем, відповідачем та третьою особою в судових органах, від імені засновника вступати у встановлені законом правовідносини з іншими юридичними та фізичними особами.
Із розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги (постачання теплової енергії) по житловому приміщенню (квартирі), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 /Р № НОМЕР_1 , за період грудень 2020 року жовтень 2025 року, суд встановив, що надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) до квартири АДРЕСА_2 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (а.с.10).
Із розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги (постачання гарячої води) по житловому приміщенню (квартирі), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 /Р № НОМЕР_1 , за період грудень 2020 року жовтень 2025 року, суд встановив, що надання послуг з постачання гарячої води до квартири АДРЕСА_2 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (а.с.9).
Таким чином, з досліджених у судовому засідання матеріалів справи, суд встановив, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що їй надає приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ».
Із розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги (постачання теплової енергії) по житловому приміщенню (квартирі), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 О/Р №30739127, за період грудень 2020 року жовтень 2025 року, суд встановив, що за період із грудня 2020 року до жовтня 2025 року включно відповідач має заборгованість перед Відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надану їй комунальну послугу з централізованого опалення в загальному розмірі 32 279 грн 54 коп, оскільки оплата послуг відповідачем взагалі не проводилася (а.с.10).
Крім того з розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги (постачання гарячої води) по житловому приміщенню (квартирі), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 /Р №30739127, за період грудень 2020 року жовтень 2025 року, суд встановив, що за період із грудня 2020 року до жовтня 2025 року включно відповідач має заборгованість перед Відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надану їй комунальну послугу з гарячого водопостачання в загальному розмірі 17 474 грн 33 коп, оскільки оплата послуг відповідачем взагалі не проводилася (а.с.9).
Із розрахунків 3% річних та інфляційних втрат по о/р НОМЕР_1 суд встановив, що позивачем нараховано відповідачу, за період з грудня 2020 року до грудня 2021 року, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, що складає 233,22 грн (а.с.11), та інфляційні втрати за період з грудня 2020 року до листопада 2021 року, що становить 689,90 грн (а.с.12).
Частиною 3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262-IV передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Частиною 2 ст.3 означеного Закону встановлено, що Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Суд перевірив факт набрання рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.04.2021 в справі №711/127/21 (провадження №2/711/1053/21) законної сили шляхом використання даних Єдиного державного реєстру судових рішень і встановив, що означене судове рішення набрало законної сили 24 травня 2021 року (реєстраційний номер рішення: 96534363).
Частиною 4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Також, в судовому засіданні встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача ОСОБА_1 ) від оплати таких послуг.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 15.03.2018 в справі №401/710/15-ц.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон №2189), до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Серед основних зобов`язань споживача Закон №2189 визначає оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189).
Частиною 3 ст.9 Закону №2189 встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Означеним положенням Закону №2189 кореспондуються положення кодифікованого закону, а саме: ст. 67, 68 ЖК України, що були чинним на час виникнення спірних правовідносин і якими передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Таким чином, відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розумінні положень Закону №2189 та ЖК України, що їй надає ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» за вказаною вище адресою.
Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідач ОСОБА_1 , яка, станом на момент виникнення заборгованості, була і продовжує бути зареєстрована проживанням, станом на день розгляду справи, за адресою: АДРЕСА_3 , мала право на проживання у цьому об`єкті нерухомості, була споживачем послуг, що надаються позивачем до вказаної квартири, проте своєчасно та у повному обсязі не вносила плату за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання тому, згідно з розрахунками ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», зобов`язана сплатити заборгованість по оплаті вказаних послуг у розмірі 49 753,87 грн.
Вказані вище розрахунки заборгованості є зрозумілими, чіткими та об`єктивними, а тому суд вважає їх належними та допустимими доказами існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 49 753,87 грн (32 279,54 грн заборгованість за постачання теплової енергії, та 17 474,33 грн заборгованість за постачання гарячої води).
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано суду доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті означених житлово-комунальних послуг, а також свого контррозрахунку заборгованості, або ж доказів про повне погашення заборгованості, що утворилася у зв`язку з неналежним виконанням нею зобов`язань з оплати за отримані комунальні послуги. Крім того, відповідачем не доведено наявності розбіжності між здійсненими сплатами та тими сплатами, що відображені позивачем у розрахунках заборгованостей за житлово-комунальні послуги по ОР №30739127. Також у матеріалах справи відсутні докази, що позивач неналежно надавав послуги, або відповідач, у встановленому законом порядку, відмовилася від отримання вказаних послуг.
З огляду на встановлені факти і безпосередньо досліджені докази, які їх підтверджують, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, ним надані відповідні послуги відповідачу як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами (а.с.15) та не спростовані відповідачем, а тому до стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води) у розмірі 49 753,87 грн, що сукупно утворилася станом на 01.11.2025.
Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, то суд зазначає про таке.
Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 689,90 грн (а.с.12) та 3% річних в сумі 233,22 грн (а.с.11) у зв`язку з простроченням відповідачем сплати комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання.
Суд перевірив означені розрахунки на предмет їх відповідності положенням ч.2 ст.625 ЦК України та встановив, що позивачем вони виконані у чіткій відповідності до означеної норми матеріального права, а також з врахуванням суми боргу відповідачів за надані комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Водночас матеріали справи не містять будь-яких контррозрахунків відповідача щодо помилковості або неправильності їх проведення позивачем.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення солідарно з відповідача ОСОБА_1 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання є обгрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із дослідженої в судовому засіданні платіжної інструкції №1093 від 15.12.2025 судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача.
Суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 509, 525, 526, 541, 543, 610 Цивільного кодексу України, ст.67,68 ЖК України, ст.5,7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, ст.13, 76, 77, 80, 81, 82, 89, 133, 141, ч.8 ст.178, ст.247, 258, 264, 265, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, суд
позовну заяву приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води), за період з 01 грудня 2020 року до 01 листопада 2025 року, в розмірі 49 753 (сорок дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят три) гривні 87 (вісімдесят сім) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за інфляційну складову боргу в розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев`ять) гривень 90 (дев`яносто) копійок та три відсотки річних у розмірі 233 (двісті тридцять три) гривні 22 (двадцять дві) копійки, а всього 923 (дев`ятсот двадцять три) гривні 12 (дванадцять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складене 02 березня 2026 року.
Сторони у справі:
Позивач: приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», код ЄДРПУО: 00204033, місцезнаходження: м.Черкаси, проспект Хіміків, 76.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 .
Головуючий: О. В. Петренко