Справа №402/181/26
У Х В А Л А

05.03.26 Суддя Благовіщенського районного суду Кіровоградської області Ясінський Л.Ю., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи:Голованівський РВП ГУНП в Кіровоградській області, Благовіщенська міська рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

представник ОСОБА_1 - адвокат Тітаренко В.Е. звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю, чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з квітня 20008 року по даний час .

Ознайомившись з матеріалами заяви, суддя приходить до висновку, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, передбачених нормами ЦПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З огляду на те, що нормами ЦПК не врегульовано питання залишення без руху заяв в порядку окремого провадження, у даному випадку застосуванню підлягають загальні норми цивільного процесуального законодавства.

Зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України вбачається, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За правилами частини четвертої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Поняття заінтересованих осіб в окремому провадженні обмежене за змістом. Заінтересованими будуть лише ті особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Заінтересовані особи мають матеріально-правову заінтересованість у справах окремого провадження у випадку, коли рішення суду створює, змінює або припиняє певні права чи обов`язки цих осіб.

Для забезпечення правильного і швидкого вирішення справи суд з урахуванням конкретних її обставин повинен вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі та інших учасників процесу. Суду необхідно також встановити осіб, які можуть брати участь у справі.

Неправильне визначення фактів, які необхідно встановити для правильного вирішення спору, приводить до того, що не всі особи, прав яких безпосередньо стосуються вирішення спору, притягуються до участі у справі, що у свою чергу приводить до ухвалення незаконних судових рішень.

За загальним правилом цивільного процесуального законодавства України та положень статті 294 ЦПК України на заявника покладено обов`язок визначати заінтересованих осіб у справі.

Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі заявником.

Суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди заявника залучати інших заінтересованих осіб до участі у справі та зобов`язується вирішити справу за тією заявою, що пред`явлена, і стосовно тих осіб, які зазначені у ній.

Якщо заявник не заявляє клопотання про заміну/залучення заінтересованих осіб, суд повинен відмовляти у задоволенні поданої заяви про встановлення юридичного факту.

Таким чином, визначення заінтересованих осіб у справі окремого провадження є правом заявника, а встановлення належності сторін у справі є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Така правова позиція міститься у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року (справа № 449/1352/15-ц).

Як зазначено у заяві, підставою встановлення факту, що має юридичне значення є реалізація особі права на пільги та інші види забезпечення, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Крім того, необхідно зазначити, що саме Міністерство оборони України є спеціально уповноваженим суб`єктом на призначення грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, на яку бути мати право заявниця у разі встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з чоловіком, який був військовослужбовцем.

Звертаючись до суду зі заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з чоловіком, який зник безвісти під час проходження служби, представником заявниці не залучено до участі у справі Міністерство оборони України, а також членів сім`ї, які можуть мати право на отримання соціальних виплат та пільг для членів сім`ї військовослужбовців, які загинули внаслідок збройної агресії російської федерації.

При цьому не надано належних доказів щодо відсутності у військовослужбовця таких родичів. Разом з тим, рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки вказаних вище осіб.

Таким чином, представнику заявниці у заяві про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, необхідно зазначити всіх членів сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та надати документи, які підтверджують родинні зв`язки, а також МОУ в статусі заінтересованих осіб, оскільки рішення по даній справі може вплинути на їхні права, а у випадку їх відсутності зазначити про це у заяві та надати докази на підтвердження вказаних обставин.

Спосіб усунення недоліків заяви полягає у поданні позовної заяви у новій редакції у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в даній ухвалі суду з наданням суду доказів надсилання заяви про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості залучених учасників справи.

З огляду на вищевикладене заяву необхідно залишити без руху та надати представнику заявниці можливість усунути вищевказані недоліки поданої заяви.

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», керуючись ст.ст. 10, 43, 175-177, 185, 294, 299 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Голованівський РВП ГУНП в Кіровоградській області, Благовіщенська міська рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - залишити без руху, надавши представнику заявниці строк для усунення недоліків заяви протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії даної ухвали.

Якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, вона буде вважатися неподаною і повернута представнику заявниці.

Копію ухвали суду надіслати представнику заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.Ю.Ясінський