Справа № 361/830/26
Провадження № 2/361/366/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 лютого 2026 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Гізатуліна Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 подала до суду зазначений позов та просила:

- розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , 16 серпня 2008 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1266;

- визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою його постійного місця реєстрації з матір`ю: АДРЕСА_1 ;

- залишити після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_4 ».

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М.

Перевіривши матеріали позовної заяви та долучених до неї документів, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Щодо змісту та форми позовної заяви

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Як вбачається із поданої позовної заяви ОСОБА_1 усупереч п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначила відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи.

Частиною 4 ст. 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів, зокрема щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Згідно ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 дійшов висновку про те, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло .

Враховуючи викладене, суд розглядає справи про визначення місця проживання дитини з обов`язковою участю органу опіки та піклування на території якої проживає дитина.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 не залучила до участі у справі орган опіки та піклування як третю особу.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Суддя роз`яснює позивачці, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог процесуального законодавства, що забезпечує прийняття суддею заяви та порушення ним провадження у справі.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивачка зобов`язана виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_1 вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не виконала, не навела обставин, які свідчать про наявність спору стосовно визначення місця проживання дитини, не вказала, чи зверталася вона або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживалися, тощо.

Згідно з ч. 1 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

У позові ОСОБА_1 не викладено підстав об`єднання в одне провадження позовних вимог, які підлягають розгляду за різним порядком цивільного судочинства (спрощене та загальне).

Суддя роз`яснює, що у даному випадку об`єднання вимог може ускладнити вирішення справи.

Так, у справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі, що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дитини, і як наслідок, може призвести до безпідставного затягування розгляду позовної вимоги про визначення місця проживання дитини.

Щодо оплати судового збору

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2026 рік» із 01 січня 2026 року становить 3 328 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Із справи відомо, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який містить дві позовні вимоги немайнового характеру (розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини), проте в матеріалах справи міститься квитанція про оплату нею судового збору у розмірі 1 331,20 грн за одну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи викладене, позивачці необхідно, доплатити судовий збір за другу вимогу немайнового характеру в розмірі 1 331,20 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, визначається спосіб усунення недоліків, а саме: подання позовної заяви у новій редакції у якій зазначити дані щодо позивача та відповідача враховуючи вимоги п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, залучити до участі у справі орган опіки та піклування, як третю особу, виконати вимоги п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, доплати судовий збір у розмірі 1 311,20 грн.

Крім того, уточнена позовна заява має бути поданою у відповідній кількості копій до кількості учасників справи.

Дані недоліки мають бути усунені у п`ятиденний денний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо, заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Гізатуліна