Справа № 308/8287/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 лютого 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Майор Ю.В.

за участі:

прокурора Романець О.

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою Керівника Ужгородської окружної прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про скасування рішення Ужгородської міської ради щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :48:001:0042, площею 0,06 га та її витребування на користь територіальної громади міста Ужгород, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом Керівника Ужгородської окружної прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про скасування рішення Ужгородської міської ради щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :48:001:0042, площею 0,06 га та її витребування на користь територіальної громади міста Ужгород.

На адресу суду 14.01.2026 року надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що 09.04.2025 набрав чинності Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача»

Вказує, що у пункті 2 Розділу ІІ Закону України № 4292-IX від «12» березня 2025 року зазначено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом , чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

Таким чином, держава регламентувала порядок звернення органів державної влади, органів місцевого самоврядування та прокурорів до суду з позовами, направленими на вилучення майна з приватної власності інших осіб, шляхом визначення спеціального порядку звернення, що включає забезпечення прав відповідача через внесення депозиту у розмірі вартості майна, який буде спрямований на відшкодування вартості вилученого активу в разі задоволення позову. Необхідність застосування положень Закону № 4292-IX у справах по яких провадження відкрито до набрання вказаним законом чинності наголошено в постанові Верховного Суду від 04.06.2025 у справі № 522/9654/19.

Вказує, що о бов`язок попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду був предметом розгляду по справі № 354/419/25, у якій Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01.12.2025, зробив наступні висновки:

- положення частини п`ятої (5) статті 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача;

- у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача вимоги частини п`ятої (5) статті 390 ЦК України не підлягають застосуванню;-

- у випадку, якщо позивач обґрунтовує позов про витребування нерухомого майна недобросовісністю набувача, то положення частини п`ятої (5) статті 390 ЦК України не застосовуються;

- обов`язок попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду встановлений у нормах матеріального права, зокрема у частині п`ятій (5) статті 390 ЦК України.

Також, у вказаній постанові зазначено, що питання про добросовісність/ недобросовісність набувача може бути вирішене судом лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення. У випадку встановлення недобросовісності набувача суд задовольняє позов без застосування частини п`ятої (5) статті 390 ЦК України .

Звертає увагу на те, що предмет спору по справі № 308/8287/21 стосується правомірності відведення із комунальної власності земельної ділянки за кадастровим номером :48:001:0042, яка в подальшому оплатно відчужена ОСОБА_5 , і право власності якого щодо неї зареєстроване в ДРРПНМ, тобто в особи, яка є добросовісним набувачем такого майна.

Зазначає, що на поточній процесуальній стадії Судом в ході дослідження матеріалів справи № 308/8287/21 встановлено, що після відведення ділянки співвідповідачу ОСОБА_6 , така відчужена ним на користь співвідповідача ОСОБА_7 , який вже в подальшому продав її співвідповідачу ОСОБА_1 за ціною орієнтовно в 5 тис. доларів США (узгоджена сторонами такого правочину ціна, за ринковими цінами на момент його вчинення). Прокурор в позові не обґрунтовує, що співвідповідачі ОСОБА_1 та/або ОСОБА_7 знали/були обізнаними, повинні були знати чи бути обізнаними, що ОСОБА_3 введено територіальну громаду міста Ужгорода в оману, а саме приховану ту обставину, що право безоплатної приватизації землі, на момент відведення йому ділянки у власність, вже було ним використано.

Вказує, що як наслідок, очевидним та беззаперечним є той факт, що у випадку витребування такої ділянки на користь Позивача, одночасно підлягає компенсація її ринкової вартості на користь співвідповідача ОСОБА_1 , як її поточного та добросовісного власника, що у межах справи № 308/8287/21 є неможливим, а саме у зв`язку із непроведення експертно-грошової оцінки такої витребовуваної ділянки та у зв`язку із невнесенням Позивачем чи прокурором на депозитний рахунок Суду коштів, еквівалентних ринковій вартості такої ділянки (стаття 390 ЦК України та стаття 265 ЦПК України).

З посиланням на викладене просить суд повторно розглянути питання та постановити ухвалу щодо залишення позовної заяви прокурора без руху, одночасно надавши такому розумний строк на усунення встановлених недоліків; Врахувати доводи та мотиви цього клопотання при подальшому ухваленні будь-яких рішень з процесуальних питань чи щодо суті позовних вимог по цій справі.

Позиція сторін

Представник відповідача ОСОБА_1 Глеба П. судовому засіданні подане клопотання підтримав, з підстав викладених у клопотанні. Надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні. Просив суд розглянути повторно клопотання про залишення позовної заяви без руху, задовільнити його та залишити позовну заяву без руху. Просив врахувати правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 01.12.2025 року у справі №354/419/25.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без руху заперечила. Зокрема зазначила, що справа перебуває на стадії судових дебатів, а відтак процесуальними нормами права не передбачено залишення позовної заяви без руху на даній стадії судового процесу. Зазначила, що судом вже було розглянуто клопотання про залишення позовної заяви без руху та викладено правову оцінку. Просила суд відмовити у задоволенні клопотання.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання про залишення позовної заяви без руху, заслухавши доводи прокурора, представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , дійшов висновку, що клопотання про залишення позовної заяви без руху підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

09.04.2025 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача" (далі - Закон №4292-ІХ), абзацом 2 пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення якого внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, до статей 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України:

частину четверту статті 177 доповнити абзацом другим такого змісту:

"У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви";

у статті 185:

частину другу доповнити абзацом третім такого змісту:

"Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму";

перше речення частини третьої викласти в такій редакції:

"3. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду";

статтю 265 доповнити частиною чотирнадцятою такого змісту:

"14. У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача";

Також, Законом №4292-ІХ доповнено статтю 390 Цивільного кодексу України частиною п`ятою наступного змісту:

"Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви".

У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви (абзац другий частини четвертої статті 177 ЦПК України, у редакції Закону України № 4292-IX від 12 березня 2025 року).

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму (абзац третій частини другої статті 185 ЦПК України, у редакції Закону України № 4292-IX від 12 березня 2025 року).

Відповідно до п. II. "Прикінцеві положення" Закону №4292-ІХ:

1. Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

2. Положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Касаційний суд вже вказував, що:

обов`язок попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду передбачений у нормі матеріального права. Положення частини п`ятої статті 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача. При цьому у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача вимоги частини п`ятої статті 390 ЦК України не підлягають застосуванню;

у випадку, якщо позивач обґрунтовує позов про витребування нерухомого майна недобросовісністю набувача, то положення частини п`ятої статті 390 ЦК України не застосовуються;

питання про добросовісність/недобросовісність набувача судом може бути вирішене лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення. У випадку встановлення недобросовісності набувача суд задовольняє позов без застосування частини п`ятої статті 390 ЦК України. Натомість у разі встановлення, що набувач добросовісний, суд відмовляє у задоволенні позову на підставі частини п`ятої статті 390 ЦК України, якщо позивачем попередньо не внесено вартість майна на депозитний рахунок суду (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 листопада 2025 року в справі № 523/14914/24 (провадження № 61-8429св25))

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду , яка викладена у постанові від 01.12.2025 року в справі № 354/419/25 (провадження № 61-11906св25.

Статтею 4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

При зверненні із позовом прокурор посилався на недобросовісність первісного набувача спірної земельної ділянки та вказував про наявність підстав для витребуванні земельної ділянки на підставі ст. 388 ЦК України від ОСОБА_1 , а саме земельну ділянку за кадастровим номером :48:001:0042, площею 0,0600 га на користь територіальної громади міста Ужгород.

Предметом розгляду вказаної справи є правовідносини, щодо витребування на користь територіальної громади міста Ужгород земельної ділянки, яка на даний час перебуває у власності ОСОБА_1 . У матеріалах позовної заяви прокурором зазначалось, що спірна земельна ділянка прийнята попереднім власником ОСОБА_3 всупереч вимогам земельного законодавства України, у зв`язку з чим земельна діляна підлягає витребуванню на користь територіальної громади.

За змістом пункту 2 Розділу ІІ Закону України № 4292-IX від 12 березня 2025 року положення цього Закону мають зворотню дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Таким чином обов`язок попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду встановлений у нормах матеріального права, зокрема у частині п`ятій статті 390 ЦК України.

Слід зазначити, що положення частини п`ятої статті 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача. При цьому у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача вимоги частини п`ятої статті 390 ЦК України не підлягають застосуванню.

Таким чином, зважаючи на те, що предметом даного спору є серед іншого вимога про повернення (витребування) земельної ділянки від відповідача в порядку ст.ст.387,388 ЦК України, положення Закону №4292-ІХ щодо зворотної дії в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна підлягають застосуванню у даній справі, в якій судом на момент набрання ним чинності не ухвалене відповідне рішення.

Таким чином, оскільки прокурор обґрунтовує позов положеннями ст. 388 ЦК України , то положення частини п`ятої статті 390 ЦК України застосовуються до спірних відносин. Питання про добросовісність/недобросовісність набувача судом може бути вирішене лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду , яка викладена у постанові від 01.12.2025 року в справі № 354/419/25 (провадження № 61-11906св25.

Прокурором при зверненні до суду сплачено судовий збір за заявлену вимогу про витребування спірної земельної ділянки, однак експертно-грошова оцінка земельної ділянки, яка є предметом позову в цій справі, чинна на дату подання позовної заяви, у матеріалах справи відсутня.

Відповідно до ч.11ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175, 177цьогоКодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Із урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що позов Керівника Ужгородської окружної прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про скасування рішення Ужгородської міської ради щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :48:001:0042, площею 0,06 га та її витребування на користь територіальної громади міста Ужгород, слід залишити без руху, надавши стороні позивача строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків, а саме:

- долучення експертно-грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером: :48:001:0042, площею 0,0600 га , чинної на дату подання позовної заяви;

- внесення на депозитний рахунок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Ужгородською окружною прокуратурою грошових коштів у розмірі вартості спірної земельної ділянки.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.175,177,185,187,260-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Керівника Ужгородської окружної прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про скасування рішення Ужгородської міської ради щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :48:001:0042, площею 0,06 га та її витребування на користь територіальної громади міста Ужгород - залишити без руху, надавши стороні позивача строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Повідомити Ужгородську окружну прокуратуру про необхідність усунення недоліків шляхом направлення копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява буде залишена без розгляду.

Дата складання повного тексту ухвали - 02.02.2026 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца