Справа № 562/4148/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

у складі: головуючого судді Шуляка А.С.,

при секретарі судового засідання Солдатовій О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ТОВ "Споживчий центр" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 07.04.2025-100003063 від 07.04.2025 року у розмірі 26560 грн., а також понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 07.04.2025 року між сторонами укладено кредитний договір № 07.04.2025-100003063, за яким ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 8000 грн. строком на 217 днів. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з неї заборгованість за кредитом у судовому порядку.

У судове засідання представник позивача не з`явився. Зі змісту позовної заяви вбачається, що представник позивача - Мохир Я.В., просить проводити розгляд справи у відсутності представника, на підставі наявних матеріалів справи. У випадку неявки відповідача, не заперечує, щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, у відповідності з ст.128 ЦПК України.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що 07.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 07.04.2025-100003063, за яким позичальнику надано кредит в сумі 8000 грн. строком на 217 дні.

Позивач виконав свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в межах обумовлених сум, що підтверджується довідкою виданою "Іpaу.ua" №1-0412 від 04.12.2025 року.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач передбачені кредитним договором зобов`язання щодо повернення суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не виконав, чим порушив умови договору.

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит.

З представленого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 11 грудня 2025 року складає 8000 грн 00 коп. основного боргу, 12400 грн 00 коп. відсотків, 1440 грн 00 коп. комісії (за обслуговування кредитної заборгованості), 720 грн 00 коп. комісії (пов`язаної з наданням кредиту) та 4000 грн неустойки, разом 26560 грн 00 коп.

Що стосується стягнення неустойки в розмірі 4000 грн 00 коп., суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час.

Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено неустойку за порушення відповідачем грошового зобов`язання за Кредитним договором № 07.04.2025-100003063 від 07.04.2025 року в розмірі 4000 грн 00 коп.

Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати неустойку в розмірі 4000 грн 00 коп., від сплати якої відповідач звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд висновує про відсутність правових підстав для стягнення такої.

У решті вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в сумі 22560 (двадцять дві тисячі п`ятсот шістдесят) грн 00 коп., що відповідає визначеної кредитним договором загальної вартості кредиту для споживача.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2057 грн 58 коп. (22560 грн 00 коп. х 2422 грн 40 коп./ 26560 грн 00 коп.).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273 280-284 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 133А, ) заборгованість за кредитним договором № 07.04.2025-100003063 від 07.04.2025 року в сумі 22560 (двадцять дві тисячі п`ятсот шістдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2057 (дві тисячі п`ятдесят сім) грн 58 коп. судових витрат.

У решті вимог позивача відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскарженим в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя