Дата документу 02.03.2026Справа № 554/705/26
Провадження № 2/554/2095/2026
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2026 року м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Гольник Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Полтави із позовною заявою до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, в якій просить:

1. Визнати недостовірною та такою, що порушує ОСОБА_1 права на повагу до честі та гідності наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 в мережі інтернет, а саме на інтернет сайтах інстраграм, фейсбук, тік-ток.

2. Зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію шляхом публічного вибачення в мережі інтернет на сайтах інстраграм, фейсбук, тік-ток із своїх облікових записів, які відбудуться після набрання судовим рішенням в даній справі наступного тексту спростування:

«Мною, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31 грудня 2025 року були написані в мережі інтернет на сайтах інстраграм, фейсбук, тік-ток недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моєї колишньої невістки, а саме: «Звертаюсь до всіх, хто знає нашу родину. Вже довгий час нас тероризує наша бувша невістка ОСОБА_1 . Вона неодноразово погрожувала спалити, вбити. Сьогодні мені поступив анонімний дзвінок, що ОСОБА_3 нас замовила, знайшла вже тих, хто виконає вбивство. Нашій родині, особливо дитині, потрібен захист. Поширюйте будь ласка». І поставлено знак «благаю».

Вибачь мене, ОСОБА_3 , про тебе я написала неправдиву інформацію, чим порушила твою честь та гідність».

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 26.01.2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали. Роз`яснено, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позов вважається неподаним і повертається позивачу.

Відповідно до цієї ухвали судді позивач не сплатила судовий збір на другу немайнову вимогу у розмірі 1311,20 грн.

Крім того, позовна заява ОСОБА_1 містить інші недоліки, а саме в порушення п 5 ч. 3 статті 175 ЦПК України позивач не зазначила, якими доказами, підтверджуються вказані нею обставини, в порушення п. 8 ч. 3 статті 175 ЦПК України, надавши скріншоти з інтернету, позивач не зазначила доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів.

24.02.2026 року на адресу суду повернувся конверт, в якому на адресу позивача ОСОБА_1 направлено копію ухвали про усунення недоліків позовної заяви.

Таким чином ухвала судді про залишення позовної заяви без руху від 26.01.2026 року не виконана.

Відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року вказано, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, суддя приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Також, суд роз`яснює позивачу про те, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 185 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що вона має право повторно звернутися до суду з належно оформленим позовом.

Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Суддя Л.В.Гольник