Справа № 349/1772/25
Провадження № 2/349/271/26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 березня 2026 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу №349/1772/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обгрунтування позову зазначено, що 23 серпня 2021 року між ТОВ « Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладений в електронній формі шляхом підписання ним одноразовим ідентифікатором договір про споживчий кредит №4482504, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн, строком кредитування 15 днів, з 23 серпня 2021 року по 07 вересня 2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом 3000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставказа користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним, яка застосовується з дня пролонгації.

Також 04 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів"» та відповідачем ОСОБА_1 укладений в електронній формі шляхом підписання ним одноразовим ідентифікатором договір позики №77579216, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 7100,00 грн, строком кредитування 30 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 1,99 % в день, яка застосовується протягом строку кредитування

29 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №29-11-102 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредними договорами, зокрема за договором №4482504 від 23 серпня 2021 року, що був укладений між ТОВ « Мілоан» і ОСОБА_1

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема за договором №4482504 від 23 серпня 2021 року, що був укладений між ТОВ « Мілоан» і ОСОБА_1

27 січня 2022 року було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ "1Безпечне агенство наобхідних кредитів" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором №77579216.

10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема і за договором №77579216, що був укладений 04 вересня 2021 року між ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів" і ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 :

- за договором №4482504 від 23 серпня 2021 року на суму 56280,00 грн., з яких: 8 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 46760 грн - заборгованість за відсотками, 1 520,00 грн - заборгованість за комісією;

- за договором №77579216 від 04 вересня 2021 року на суму 24184,73 грн, з яких: 7100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16954,80 грн. - заборгованість за відсотками, 113,60 грн. - інфляційні збитки, 16,33 грн. - нараховані 3% річних.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором №4482504 від 23 серпня 2021 року на суму 56280,00 грн., з яких: 8 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 46760 грн - заборгованість за відсотками, 1 520,00 грн - заборгованість за комісією; за договором №77579216 від 04 вересня 2021 року на суму 24184,73 грн, з яких: 7100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16954,80 грн. - заборгованість за відсотками, 113,60 грн. - інфляційні збитки, 16,33 грн. - нараховані 3% річних. На загальну суму 80 464,73 грн.Також просив стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 не подав відзив на позов.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача Ткаченко М.М. не з`явилася, просила справу розглядати за відсутності представника позивача, про що зазначила в позовній заяві.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання, судові повістки повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223,280 ЦПК України.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи

23 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про споживчий кредит №4482504.

ОСОБА_1 підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) Z83528, що зафіксовано на першій сторінці оригіналу електронного договору.

Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що акцепт договору позичальником ОСОБА_1 здійснено за допомогою одноразового ідентифікатора Z83528, надісланого на номер телефону НОМЕР_1 .

Відповідно до пунктів 6.1., 6.3. Договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Приймаючи пропозицію товариства про укладення кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору (Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів).

Сума кредиту становить 8 000,00 грн (п. 1.2. Договору).

Строк кредитування - 15 днів, з 23 серпня 2021 року по 07 вересня 2021 року (п. 1.3., п. 1.4. Договору).

Проценти за користування кредитом - 3 000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом ( п.1.5.2. Договору ).

Стандартна (базова) процентна ставка складає 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом ( п.1.6. Договору).

Пунктом 2.3. Договору передбачено пролонгацію строку кредитування, зокрема п.2.3.1.2. Договору визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування ( з урахуванням всіх пролонгацій ). Таке збільшення ( продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних ( базових ) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною ( базовою ) ставкою наведеною в п.1.6. Договору.

Комісія за надання кредиту - 1 520,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1. Договору).

23 серпня 2021 року кредитні кошти в розмірі 8 000,00 грн. перераховані на платіжну карту НОМЕР_2 , що підтверджується квитанцією LIQPAY.

Відповідно до розрахунку заборгованості проведеного ТОВ «Мілоан» загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором позики становить 21480,00 грн., з яких 8000,00 грн. - заборгованість за тілом позики, 11960,00 грн - заборгованість за відсотками, 1520,00 грн. заборгованість за комісією.

04 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір позики №77579216.

ОСОБА_1 підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) TIP7VtNIYQ.

Відповідно до п. 1 Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

За умовами цього договору, розмір позики - 7100,00 грн, позику надано на строк - 30 днів, з 04 вересня 2021 року по 04 жовтня 2021 року, розмір процентної ставки - 1,99 % в день та застосовується у межах строку договору позики, процентна ставка за понадстрокове користування кредитом 2,7% (п.2.2.-2.3.Договору).

У п.5.2 Договору зазначено, що Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) ( далі - Правила ), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником продовження строку користування позикою ( пролонгація ) або застосування автопролонгації , йому зрозумілі.

Відповідно до п.12 Договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 11 листопада 2025 року, кошти в розмірі 7100,00 грн. 04 серпня 2021 року були перераховані на платіжну карту НОМЕР_3 , отримувач ОСОБА_2 .

Відповідно до розрахунку заборгованості проведеного ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором позики становить24054,80 грн., з яких 7100,00 грн - заборгованість за тілом позики, 16954,80 грн - заборгованість за відсотками.

27 січня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ « Вердикт Капітал » був укладений договір факторингу №27/01/22, відповідно до п. 2.1. якого первісний кредитор зобов`язується відступити за плату фактору право грошової вимоги (а.с. 17-32).

На підставі Акта приймання-передавання Реєстру боржників в електронному вигляді до договору факторингу №27/01/2022 від 27 січня 2022 року, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало, а фактор ТОВ « Вердикт Капітал » прийняло реєстр боржників в кількості 8 518 відповідно до умов договору факторингу (а.с.30).

Відповідно до Витягу з реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 27/01/2022 від 27 січня 2022 року, заборгованість ОСОБА_3 за договором позики становить 15 873,36 грн, з яких: заборгованість за тілом - 5 000,00 грн, за відсотками - 10 873,36 грн (а.с. 33).

10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення( купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за договорами, в тому числі за договором позики № 75138797 від 30 серпня 2021 року боржником в якому виступає ОСОБА_3 (а.с.34-46).

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року, заборгованість ОСОБА_3 за договором позики складає 15 964,86 грн, з яких: заборгованість за тілом - 5 000,00 грн, за відсотками - 10 873,36 грн, а також 91,50 грн - відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України (а.с. 51).

29 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за договорами кредиту, зокрема за договором про споживчий кредит №4482504від 23 серпня 2021 року, боржником за яким є ОСОБА_1

27 січня 2022 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів " і ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги до кредитними договорами, зокрема за договором позики №77579216 від 04 вересня 2-21 року, боржником за яким є ОСОБА_1

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал»» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за договорами кредиту, зокрема за договорами про споживчий кредит поживчий кредит №4482504від 23 серпня 2021 року, за договором позики №77579216 від 04 вересня 2021 року, боржником за якими є ОСОБА_1 .

За наданим позивачем розрахунками, заявлена заборгованість

- за договором №4482504 від 23 серпня 2021 року станом на 26 листопада 2025 року на суму 56280,00 грн, з яких: 8 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 46760,00 грн - заборгованість за відсотками, 1 520,00 грн - заборгованість за комісією;

- за договором №77579216 від 04 вересня 2021 року на суму 24184,00 гр., з яких: 7100,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 16954,80 грн. - заборгованість за відсотками, 16,33 -3% річних, інфляційні збитки - 113,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Умови договорів приєднання розробляються фінансовою установою, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим фінансова установа має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.

Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 правовідносин у зв`язку з укладенням 23 серпня 2021 року договору про споживчий кредит №4482504 та укладенням 04 вересня 2021 року договору позики №77579216 між ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів", перерахування кредитних коштів відповідачу в розмірі 8 000,00 грн. та 7100,00 грн відповідно та наявності невиконаних ОСОБА_4 зобов`язань за цими договорами.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Позивачем надано належні та допустимі докази, що на підставі договору факторингу №29-11-102 від 29 листопада 2021 року та договору факторингу №27/01/2022 від 27 січня 2022 року від первісних кредиторів ТОВ «Мілоан», ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів" до нового кредитора ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за вищезазначеними договорами.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором. Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Пунктом 2.1. договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року встановлено, що за цим договором кредитор ( ТОВ «Вердикт Капітал» ) передає новому кредитору (ТОВ «Коллект Центр») за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників.

Отже відповідно до витягів з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №4482504 від 23 серпня 2021 року і задоговором позики №77579216 від 04 вересня 2021 року.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.

Оскільки взяті на себе зобов`язання за договором споживчий кредит №4482504 від 23 серпня 2021 року і за договором позики №77579216 від 04 вересня 2021 року ОСОБА_1 не виконав через що утворилася заборгованість.

Доказів погашення тіла кредиту матеріали справи не містять, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту за договором про споживчий кредит №4482504 від 23 серпня 2021 року в розмірі 8 000,00 грн ., за договором позики №77579216 від 04 вересня 2021 року в сумі 7100,00 грн.

Щодо нарахованих відсотків за користування кредитними коштами.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів ( ст.627 ЦК України ).

За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 статті 10561 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року в справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.

Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

На підставі наведеного суд вважає, що під час стягнення заявленої позивачем заборгованості за відсотками необхідно керуватись чітко обумовленими між сторонами договорів про споживчий кредит умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Вимога про нарахування та сплату відсотків в розмірі 46760,00 грн за договором про споживчий кредит №4482504 від 23 серпня 2021 року, є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача відсотки за кредитними коштами в межах строку кредитування - 15 днів та його пролонгацією на строк 60 днів, що становить загальну суму, які суд розрахував виходячи з наступного.

Умовами договору про споживчий кредит №4482504 від 23 серпня 2021 року визначено щоденну відсоткову ставку в розмірі 2,50%, яка діє протягом 15 днів, з 23 серпня 2021 року по 07 вересня 2021 року. Починаючи з 07 вересня 2021 року та впродовж наступних 60 днів пролонгації договору, відсоткова ставка погоджена сторонами договору - 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Таким чинном з відповідача на користь позивача підглядає стягненню 27 000,00 грн заборгованості за відсотками за договором про споживчий кредит №4482504 від 23 серпня 2021 року ( 8 000,00 грн х 2,50% : 100% = 200,00 грн в день х 15 днів = 3 000,00 грн; 8 000,00 х 5,00% :100% = 400,00 грн в день х 60 днів = 24 000,00 грн).

Відповідно до умов договору позики №77579216, позика надана на строк - 30 днів (п. 2.2. Договору), а денна процентна ставка ( фіксована ) - 1,99 % ( п.2.3. Договору ).

Згідно розрахунку заборгованості проведеного ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» нарахування відсотків здійснювалось з 05 серпня 2021 року по 02 січня 2022 року, тобто більше ніж за 30 днів, що перевищує строк, на який надавалась позика , тоді як доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту, як передбачено п.п. 7.1., 7.2., 7.3., 7.5. Правил, матеріали справи не містять.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за вказаним договором, відсотки за користування коштами можуть бути нараховані лише у межах строку позики, тобто з 04 вересня 2021 року по 04 жовтня 2021 року ( 30 днів).

Отже розмір заборгованості відповідача зі сплати відсотків за цей період становить 4238,00 грн. (7100,00 грн х 1,99 % /100% х 30 днів).

Щодо вимоги про стягнення з відповідача нарахованих 3% річних та інфляційних збитків у відповідності до ст. 625 ЦК України , то суд зазначає таке.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Однак позивачем не враховано положення пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, чинного у періоди з 20 березня 2019 року по 23 лютого 2022 року та з 25 листопада 2020 року по 23 лютого 2022 року, відповідно до якого у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Таким чином, наслідки невиконання цивільно-правових зобов`язань за договорами позики змінились. Зокрема, боржники за такими договорами звільняються від оплати штрафу, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та іншої відповідальності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2024 року у справі № 201/9121/22 зазначив: «Тобто з огляду на приписи пункту 15 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, постанови Кабінету Міністрів України, якими з 12 березня 2020 року установлено на всій території України карантин, що діяв протягом всього періоду, за який нараховуються три проценти річних та пеня, суди помилково не застосували вказані норми права та дійшли необґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 суми трьох процентів річних та пені за період з 21 січня 2022 року до 23 лютого 2022 року включно, що є безпідставним та таким, що суперечить нормам матеріального права».

Враховуючи вказаний правовий висновок Верховного Суду суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків за період з 27 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року є безпідставним, оскільки не відповідають приписам пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України .

Щодо стягнення заборгованості по комісії.

Згідно правової позиції, яку висловила Велика Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, що відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Тобто Велика Палата Верховного Суду зробила висновок щодо правомірності встановлення у кредитному договорі комісії за розрахунково-касове обслуговування.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати комісії не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 комісії за надання кредиту за договором про споживчий кредит №4482504 від 23 серпня 2021 року в розмірі 1 520,00 грн.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості:

- за договором про споживчий кредит №4482504 від 23 серпня 2021 року в розмірі 33520,00 грн, з яких: за тілом кредиту - 8 000,00 грн, за відсотками - 24 000,00 грн, за комісією - 1 520,00 грн.

- за договором позики №77579216 від 04 вересня 2021 року в розмірі 11338,00 грн, з яких: за тілом кредиту - 7100,00 грн, за відсотками - 4238,00 грн.,

Щодо судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи встановлено, що позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № від 10 грудня 2025 року.

Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог на суму 44858,00 грн, що становить 55,75 % від ціни позову (44858,00 грн х 100% :80464,73 грн. =55,75), тому розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 1350,48 грн. судового збору ( 2 422,40 грн х 55,75 % : 100 %=1350,48 грн.).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду надано договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, заявку на надання юридичної допомоги №708 від 03 листопада 2025 року, витяг з акта №16 про надання юридичної допомоги від 28 листопада 2025 року, згідно яких загальна вартість наданої позивачу правової допомоги адвоката становит 25 000,00 грн.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21).

Враховуючи складність цієї справи, яка з врахуванням п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України є малозначною справою, обсяг виконаних адвокатом робіт, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, які суд оцінює у суму 4 000,00 грн, долучених доказів щодо цих витрат, а також те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2230,0 грн. судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката (3 000,00 грн х 55,75 % :100%=2230,00).

Керуючись ст. 141, 263-265, 280-284 ЦПК України,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість:

- за договором про споживчий кредит №4482504 від 23 серпня 2021 року в розмірі 33520,00 грн, з яких за тілом кредиту - 8 000,00 грн, за відсотками - 24 000,00 грн, за комісією - 1 520,00 грн.;

- за договором позики №77579216 від 04 вересня 2021 року в розмірі 11338,00 грн, з яких: за тілом кредиту - 7100,00 грн, за відсотками - 4238,00 грн. Всього на загальну суму 44858,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати в розмірі 1350,48 гривень судового збору та 2230,00 гривень витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, всього - 3580,48 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306 , .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 09 березня 2026 року.

Суддя О.О.Гаврилюк