Справа № 135/205/26
Провадження № 2-з/135/1/26
У Х В А Л А

іменем України

12.02.2026 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Нікандрова С.О., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Патраманського Івана Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 про витребування рухомого майна від недобросовісного набувача, -

В С Т А Н О В И В:

09.02.2026 через систему «Електронний суд» до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 про витребування рухомого майна від недобросовісного набувача.

10.02.2026 від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Патраманського Івана Олександровича заява про забезпечення позову, у якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на легковий автомобіль VOLVO V50, д.р.н. НОМЕР_1 , 2011 року випуску; вантажний автомобіль VOLKSWAGEN LT 55, д.р.н. НОМЕР_2 , 1995 року випуску, які зареєстровані на праві власності за ОСОБА_6 , та до набрання чинності рішенням суду у справі передати вищевказані автомобілі на зберігання ОСОБА_1 .

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно за частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Верховний Суд у постановах від 31.07.2024 у справі №623/2015/21, від 29.07.2024 у справі №761/80/23, від 15.07.2024 у справі №361/5905/23 та інших виснував, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За вимогами пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Такі правові висновки сформульовані Верховний Судом у постановах від 17.06.2024 у справі №644/1482/22, від 01.05.2024 у справі №638/6777/23, від 21.02.2024 у справі №201/9686/23 та інших.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, під час використання механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.09.2020 у справі №753/22860/17 виснувала, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Під час вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 21.02.2024 у справі №201/9686/23.

Положеннями ст.153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно долучених до позовної заяви Витягів з Єдиного державного реєстру стосовно зареєстрованих транспортних засобів, сформованих ТСЦ №0542 РСЦ ГСЦ МВС у вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях за ОСОБА_6 станом на 27.12.2025 зареєстровані транспортні засоби: легковий автомобіль VOLVO V50, д.р.н. НОМЕР_1 , 2011 року випуску; вантажний автомобіль VOLKSWAGEN LT 55, д.р.н. НОМЕР_2 , 1995 року випуску.

Згідно свідоцтв про право власності від 22.01.2026 ОСОБА_1 є власником 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте за час шлюбу, а саме: легковий автомобіль VOLVO V50, д.р.н. НОМЕР_1 , 2011 року випуску; вантажний автомобіль VOLKSWAGEN LT 55, д.р.н. НОМЕР_2 , 1995 року випуску.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 22.01.2026 спадкоємцями майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його мати ОСОБА_5 2/4 частках, неповнолітня донька ОСОБА_7 в 1/4 частці, та малолітня донька ОСОБА_2 в 1/4 частці.

Враховуючи, що між сторонами виник спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, враховуючи вимоги розумності, співмірності, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд вважає що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на вказане рухоме майно, який по своїй правовій природі передбачає заборону вчинення будь-яких дій по відчуженню рухомого майна чи перереєстрації права власності на нього, та не потребує застосування додаткових заборон щодо вчинення певних дій.

Разом з тим, ч.1 ст.152 ЦПК України не передбачено такого способу забезпечення позову як передача речі, яка є предметом спору, на зберігання сторонам провадження.

За таких обставин, у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом передачі вищевказаних транспортних засобів на зберігання ОСОБА_1 до набрання чинності рішенням суду у справі слід відмовити.

Отже, заява представника заявника ОСОБА_1 адвоката Патраманського Івана Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 про витребування рухомого майна від недобросовісного набувача підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 258, 260, 261 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Патраманського Івана Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 про витребування рухомого майна від недобросовісного набувача задовольнити частково.

Вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_4 , шляхом накладення арешту на майно, а саме: легковий автомобіль VOLVO V50, д.р.н. НОМЕР_1 , 2011 року випуску; вантажний автомобіль VOLKSWAGEN LT 55, д.р.н. НОМЕР_2 , 1995 року випуску, які зареєстровані на праві власності за ОСОБА_6 .

В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала забезпечення позову набирає законної сили після її підписання суддею і підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дня постановлення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О.Нікандрова