06 березня 2026 року Єдиний унікальний № 501/5539/25 Провадження № 2/501/1168/26
03 березня 2026 року м. Чорноморськ
Чорноморський міський суд Одеської області
у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретаря судових засідань Дунаєвої Т.В.
номер справи № 501/5539/25 провадження 2/501/1168/26
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Чорноморську Одеської області цивільну справу за позовною заявою позивача: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» до відповідача: ОСОБА_1 предмет та підстава про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-
Стислий виклад обставин правовідносин.
09 грудня 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ»( далі по тексту ТОВ ООЕК) звернулось через систему « Електронний суд» до Чорноморського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за споживчу електроенергію у розмірі 6955.60 гривень, інфляційні нарахування у розмірі 279.26 гривень та 3% річних у розмірі 93.80 гривень, а також судовий збір у розмірі 2422,40 гривні.
В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне.
Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за вищевказаною адресою:
Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 за періоди з липня 2024 року по липень 2025 року.
З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на дату надання інформації АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за період липня 2024 року по липень 2025 року було спожито 1641 кВт. год. електричної енергії на суму 6955,60 грн.
У зв`язку з несплатою відповідача ОСОБА_2 вартості спожитої електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 періоди з липня 2024 року по липень 2025 року виникла заборгованість у розмірі 6955,60 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 279.26 грн. та 3% річних у розмірі 93.80 грн., які просить стягнути в судовому порядку , а також судові витрати у розмірі сплаченого судового збору 2422.40 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився , про слухання справи повідомлений належним чином , через електронний суд надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечувала винесення рішення заочному провадженні.
Відповідач у судові засідання не з`явився, про місце, час та день розгляду справи повідомлявся належним чином . Відзиви проти позову не надав. Поважної причини своєї неявки суду не повідомив.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
24 грудня 2025 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.
Заперечень (заяв) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від сторін по справі не надходило.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності. Позовну заяву, просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення.
Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явився, поважної причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.
Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Судові виклики повернуто до суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 41).
Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису за приписами п.11 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання.
З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Окрім того , повідомлення відповідача про розгляд справи 03 березня 2026 року відбулось на веб сайті судової влада 25 лютого 2026 року , відповідно до положень ст. ст. 128, 131 Цивільного процесуального кодексу України ( а.с.44).
Згідно ч.1 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За положеннями ст.ст.13, 43 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.
Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідчин ості її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.
Зі згоди позивача (представника) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Такий порядок прямо врегульований п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 2 та п.4 Постанови № 312 від 14 березня 2018 року про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії».
З отриманої інформації ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.18).
Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за вищевказаною адресою.
Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії за особовим рахунком
НОМЕР_1 , за період липня 2024 року липень 2025 року було спожито 1641 кВт. год. електричної енергії на суму 6955,60 грн
Окрім того позивачем наданий розрахунок інфляційних нарахувань у розмірі 279.26 грн. та 3% річних у розмірі 93.80 грн.( а.с.8-14)
Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожна особа має право на судовий захист.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70).
Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області відповідно до п. 2 ч. 2 ст.62, ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії».
За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України факт відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику»(постанова Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 509/3536/15-ц та від 15 липня 2019 у справі № 347/713/17).
Позивач як постачальник електричної енергії свої зобов`язання виконує та надає відповідачці послуги з постачання електроенергії.
Проте, відповідач, що підтверджено матеріалами справи, взятих на себе зобов`язань належним чином не виконує та не сплачує вартість спожитої електричної енергії вчасно.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Згідно з ч. 1ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Частиною 1 ст. 634 Цивільного кодексу України передбачено ,що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За приписами до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно п. 4.21 Правил роздрібного ринку електричної енергі ї( далі по тексту ПРРЕЕ) оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.
Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.
Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Щодо стягнення 3% річних та інфляційного збільшення.
Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.
Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» п.1 постанови КМУ від 05 березня 2022 року №206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану викладено у новій редакції, чим з 30 грудня 2023 року скасовано дію мораторію на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням, за виключенням територій, де ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації).
Наказом Мінреінтеграції №1151 від 15 липня 2025 року м.Одеса , м.Ізюм, м. Чорноморськ
внесені до переліку територій можливих бойових дій .
Оскільки вимога не стосується періоду, після звернення до суду позивач вправі здійснювати нарахування відповідно до положень ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
Згідно із частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Висновок суду.
Оцінивши надані суду докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку, беручи до уваги наявність між сторонами договірних відносин з приводу постачання та споживання електричної енергії, враховуючи невиконання умов договору відповідачем та несвоєчасну сплату за спожиту електричну енергію, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 738.66 грн.
Судові витрати.
Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.5,12,13,81,141,223,263,263-265,268,273,280-284 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15,16, 611,625 ,626, 634,714 Цивільного кодексу ,Закону України «Про ринок електричної енергії» Суд, -
Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - задовольнити.
Повний текст рішення виготовлено 06 березня 2026 року.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Сторони у справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відомості про місце роботи відсутні, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .