Справа № 461/6526/25
Провадження № 2-ві/461/3/26
У Х В А Л А

08.02.2026 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

секретар судового засідання Галун М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 про відвід судді Романюка Віктора Феодосійовича від розгляду цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

в провадженні судді Галицького районного суду м. Львова Романюка В.Ф. перебуває цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

05.02.2026 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 через систему Електронний Суд подано заяву про відвід головуючого судді Романюка В.Ф. від розгляду вказаної цивільної справи на підставі п.3, 5 ч.1 ст.36 ЦПК України у зв`язку з тим, що він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи та наявні, на його думку, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

В обґрунтування вказаної заяви покликається на те, що суддя Романюк В.Ф. не мав процесуально-правових підстав для постановлення ухвали від 03.02.2026 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участі представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука С.В. Враховуючи що суд ухвалою від 30.01.2026 прийняв скаргу до свого провадження та призначив таку до розгляду на 04.02.2026 о 10 год. 00 хв., відтак об`єктивним є порушення строку на подачу клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Окрім цього, копію такої заяви ним отримано не було, а докази надсилання такої іншим учасникам справи в Електронному Суді відсутні. Вказані обставини свідчать про те, що суддя Романюк Р.Ф. продемонстрував необ`єктивність і недотримання вимог процесуального закону. Таким чином, суддя діяв в інтересах скаржника, проявляючи надмірну необґрунтовану лояльність до останньої. Окрім цього, ухвалою про прийняття скарги до провадження також витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 матеріали виконавчого провадження НОМЕР_1 від 18.07.2024, що на його думку є порушенням ст.12 ЦПК України, а саме принципу змагальності сторін. Вважає, що таким чином, суд фактично став на сторону скаржника та почав витребовувати докази у справі з власної ініціативи. Крім того, ухвала від 30.01.2026 про прийняття скарги до провадження, призначення судового засідання на 04.02.2026 о 10:00 год. та витребування матеріалів виконавчого провадження отримана приватним виконавцем лише 02.02.2026. Тобто фактично суд надав приватному виконавцю 2 доби, що є явно недостатнім для належної підготовки відзиву та виготовлення належним чином завірених копій документів з огляду на обсяг та характер матеріалів. В судовому засіданні 04.02.2026 оголошено перерву до 10.02.2026 на 15 год. 00 хв., тобто від отримання приватним виконавцем ухвали про прийняття провадження у справі до вже другого судового засідання є всього 7 днів. Про упередженість судді до особи приватного виконавця може свідчити також те, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 08.11.2023 у справі №461/9171/23 під головуванням судді Романюка В.Ф., ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Постановою Львівського апеляційного суду від 08.12.2023 постанову Галицького районного суд м. Львова від 08.11.2023 скасовано, провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.212-3 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Таким чином, існують сумніви в тому, що спір буде розглянутий об`єктивно, з дотриманням завдань і основних засад цивільного судочинства.

Ухвалою суду від 06.02.2026 визнано необґрунтованим заявлений приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 відвід головуючому судді Романюку В.Ф. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_2 . Заяву приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 про відвід судді Романюка В.Ф. передано до канцелярії Галицького районного суду м. Львова для визначення судді в порядку ст.33 ЦПК України для розгляду даної заяви.

Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2026 заяву про відвід передано для розгляду судді Кротовій О.Б.

Відповідно до ч.7 ст.40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Враховуючи строки розгляду заяви про відвід, таку розглянуто у відповідності до ч.8 ст.40 ЦПК України без повідомлення учасників справи, відтак, згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 про відвід головуючого судді у справі, суд приходить до такого висновку.

Перелік підстав відводу (самовідводу) судді визначено ст.36 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.2 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Згідно ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.02.2021 у справі №9901/224/20 головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді, а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема, принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Водночас суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 вказує на те, що заявляє про відвід судді Романюку В.Ф. від розгляду скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3, у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів у його неупередженості та об`єктивності та можливою заінтересованістю судді в результаті розгляду справи. Зокрема, такий покликається на те, що суддя Романюк В.Ф. в ухвалі від 30.01.2026, якою скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання, також з власної ініціативи витребувано в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 матеріали виконавчого провадження НОМЕР_1 від 18.07.2024, а також ухвалою суду від 03.02.2026 задоволено клопотання представника скаржника про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, хоча таке не відповідало вимогам ч.2 ст.212 ЦПК України.

Судом встановлено, що ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова Романюка В.Ф. від 30.01.2026 прийнято до розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_2 , призначено судове засідання на 04.02.2026 о 10 год. 00 хв., витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_1 від 18.07.2024.

Згідно ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 3 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 скарги вбачається, що в такій останньою заявлено клопотання про витребування від приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 матеріали виконавчого провадження НОМЕР_1 від 18.07.2024.

Таким чином, покликання приватного виконавця на те, що судом здійснено витребовування доказів у справі з власної ініціативи не відповідають дійсності, оскільки вказане клопотання було заявлено скаржником у поданій скарзі, а відтак, при винесенні ухвали про витребування вказаних доказів у приватного виконавця суддя діяв з дотриманням положень ЦПК України.

Окрім цього, 02.02.2026 представником скаржника ОСОБА_1 - адвокатом Поліщуком С.В. подано клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному 04.02.2026 о 10.00 год., та в подальших судових засіданнях в режимі відеоконференції.

В поданому клопотанні представник скаржника повідомив, що судова повістка в судове засідання, призначене на 04.02.2026 о 10:00 год. отримана Малець М.Р. лише 02.02.2026, у зв`язку з чим була відсутня можливість для подачі заяви про участь в розгляді справи в режимі відеконференції раніше з об`єктивних причин. Відтак, просив визнати поважною причину подання заяви про участь в режимі відеоконференції 02.02.2026.

Ухвалою суду від 03.02.2026 клопотання представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука С.В. про розгляд скарги у режимі відеоконференції задоволено. Розгляд скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_2 , призначений на 04.02.2026 о 10:00 год. та всі подальші судові засідання постановлено проводити в режимі відоконференції за допомогою підсистеми Електронний Суд.

Ухвалою суду від 04.02.2026, яку відображено в протоколі судового засідання, задоволено клопотання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 та оголошено перерву в судовому засіданні до 10.02.2026 о 15:00 год. для надання останньому часу для підготовки копій матеріалів виконавчого провадження, написання відзиву на скаргу та у разі необхідності звернення за правничою допомогою.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

У висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Згідно ч.2 ст.214 ЦПК України, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту поданої приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 заяви про відвід вбачається, що він не погоджується з процесуальними рішеннями судді Романюка В.Ф. про витребування доказів та задоволення клопотання представника скаржника про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, що у свою чергу не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, слід роз`яснити приватному виконавцю, що усі заперечення щодо процесуальних рішень головуючого судді під час розгляду справи можуть бути викладені учасником справи в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням у справі.

З цих же підстав, суд вважає необґрунтованими покликання приватного виконавця, як на підставу відводу, на ухвалення суддею Романюком В.Ф. постанови від 08.11.2023 у справі №461/9171/23 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.212-3 КУпАП, оскільки такі доводи не можуть бути законною підставою для усунення судді від участі у розгляді вказаної справи, яка не пов`язана зі справою про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що в поданій приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 заяві про відвід останнім не наведено фактів прояву суддею Романюком В.Ф. поведінки, яка б свідчила про його упередженість чи необ`єктивність у вказаній справі, жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини, не надано, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.36, 40, 247, 258, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3 про відвід судді Романюка Віктора Феодосійовича від розгляду цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 08.02.2026.

Суддя Ольга КРОТОВА