КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 755/9271/21 Головуючий у суді першої інстанції -Сташків Г.Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5959/2026 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
У Х В А Л А

27 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року про прийняття зустрічної позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», ОСОБА_2 про визнання права власності, витребування майна з незаконного володіння та за зустрічним позовом заявою про усунення перешкод у користуванні майном шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, та відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву у справі.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги з таких підстав.

Частиною 1 статті 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Цей припис згідно з позицією Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац п`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № з-рп/2010).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-2054018), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184ЦС18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-2594018), у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 522/18296/14-ц (провадження № 14-62ЦС19).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи те, що ухвала суду першої інстанції про прийняття зустрічної позовної заяви, відповідно до положень ЦПК України не входить до переліку ухвал, визначеного статтею 353 ЦПК України, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, та не перешкоджає провадженню у справі, суд доходить висновку про повернення апеляційної скарги особі, що її подала.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 357 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року про прийняття зустрічної позовної заяви - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач

Судді