Справа № 533/1032/25
Провадження № 2/533/69/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами позовного провадження)

09 лютого 2026 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача -ОСОБА_17,

секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козельщинської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області Веселовський Анатолій Григорович про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В

25.11.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до Козельщинського районного суду із позовом до Козельщинської селищної ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування, в якому просив:

- встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ПЛ №005806 від 07.12.1998, площею 3,53 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Високовакулівського старостинського округу Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області (колишня Високовакулівська сільська рада), с.Довге, виданий на ім`я ОСОБА_2 , фактично належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , які між собою є троюрідними братом і сестрою по батьковій лінії;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 3,53 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Високовакулівського старостинського округу Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області (колишня Високовакулівська сільська рада), с.Довге, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ПЛ №005806 від 07.12.1998, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .. Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 3,53 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Високовакулівського округу Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області (колишня Високовакулівська сільська рада) с. Довге, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі державного акта серія ІІІ-ПЛ №005806 від 07.12.1998.

На момент відкриття спадщини позивач разом зі своєю родиною та троюрідною сестрою ОСОБА_2 у період з 1996 по 2000 включно проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач користувався вищезазначеною земельною ділянкою за життя троюрідної сестри та після її смерті.

Спадщину після смерті троюрідної сестри ОСОБА_2 прийняв позивач ОСОБА_1 , оскільки проживав разом з нею та доглядав її на момент смерті, інших рідних чи дітей у неї не було.

09.09.2025 постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського А.Г. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а також відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Далі позивач зазначив, що набути право власності на нерухоме майно в порядку спадкування після троюрідної сестри ОСОБА_2 може лише шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю та встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем лише в судовому порядку.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 28.11.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження з викликом сторін та призначено підготовче засідання. Окрім цього, задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

02.01.2026 через систему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив з якого вбачається, що щодо встановлення факту належності Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ПЛ №005806 від 07.12.1998 ОСОБА_2 визнають та не заперечують. Щодо встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дану вимогу не визнають, оскільки даний факт родинних відносин документально жодним чином не підтверджений. У разі його доведення, селищна рада заперечувати не буде. Щодо визнання права власності за позивачем представником позивача зазначено, що на даний час до встановлення в судовому засіданні факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, не може його визнати. У разі встановлення факту родинних відносин Козельщинська селищна рада не заперечуватиме повністю у задоволенні позову та визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку (а.с.83-84).

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 15.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов з підстав викладених у позовній заяві підтримав та прохав задовольнити.

Представник позивача адвокат ОСОБА_17 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення або перенесення справи до суду не направив.

Третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області Веселовський А.Г в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.62).

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

У відповідності до ч 3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про народження батька позивача ОСОБА_6 , його батьками вказано ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.17).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про зроблено відповідний актовий запис за №13 від 27.08.1982 року Високовакулівської сільською радою Козельщинського району (а.с.18).

З погосподарської книги №19 основних виробничих показників господарств колгоспників за 1944-1946 роки вбачається, що склад сім`ї ОСОБА_7 складає: ОСОБА_7 - голова двору, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_5 - невістка (а.с.25 на звороті).

Свідоцтво про народження спадкодавця ОСОБА_2 не збереглося.

Відповідно до погосподарської книги №19 основних виробничих показників господарств колгоспників за 1944-1946 роки вбачається, що ОСОБА_9 мав такий склад сім`ї: ОСОБА_9 - голова двору, ОСОБА_10 - дружина, ОСОБА_11 - син, ОСОБА_2 - дочка (а.с.26).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті вбачається, що року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 15 від 05.09.2000 року, зареєстрований Високовакулівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області (а.с.19).

Відповідно до погосподарської книги №6 Високовакулівської сільської Ради народних депутатів вбачається за 1996-2000 роки, що разом з ОСОБА_1 - голова двору, ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали: ОСОБА_12 - дружина, ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_13 - син, ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_14 - син, ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_2 - тітка, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.24).

Відповідно до довідки №12-08/10/19 від 04.09.2025 виданої виконавчим комітетом Козельщинської селищної ради, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 та разом з ним була зареєстрована та проживала з 1996-2000 роках троюрідна сестра ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . До дня смерті з нею були зареєстровані: троюрідний брат - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина троюрідного брата - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син троюрідного брата - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.38).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 3,53 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Високовакулівського округу Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області (колишня Високовакулівська сільська рада) с. Довге, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі державного акта серія ІІІ-ПЛ №005806 від 07.12.1998 (а.с.31-32), що також підтверджується записом в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю (а.с.33-37).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 надали аналогічні за змістом показання та підтвердили, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є троюрідним братом та сестрою.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів позивач ОСОБА_1 дійсно є троюрідним братом спадкодавця ОСОБА_2 , разом з тим, суд аналізуючи спадкове законодавство, встановив наступне.

Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського А.Г. від 09.09.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а також відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.3 ст.5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

У роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.1 листа від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Лише якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК УРСР, право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та п`ятої черг ("нових черг") відповідно до статей 1263 - 1265 ЦК України.

Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до пункту 4, абзацу першого пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Статтею 525 ЦК Української РСР визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.

Статтею 548 ЦК Української РСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Суд звертає увагу на те, що правовідносини щодо спадкування спірного майна виникли до набрання чинності ЦК України та те, що визначений у статті 549 ЦК Української РСР шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 закінчився в березні 2001 року, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_11 , до вказаних спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР.

Відповідно до статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно зі статтею 530 ЦК Української РСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та баба померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Суд звертає увагу на те, що на відміну від ЦК України, ЦК Української РСР не було передбачено інших черг спадкоємців, окрім зазначених у статтях 529 та 530 цього Кодексу, за змістом яких троюрідний брат спадкодавця до спадкування за законом не закликався.

Отже, на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 діяли положення ЦК УРСР щодо спадкування, які не передбачали можливість спадкування троюрідним братом тобто в другу чергу спадкоємців за законом, віднесені лише «рідні» брати та сестри, тому посилання позивача та його представника про те, що позивач як троюрідний брат має право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 є безпідставними.

Згідно з положеннями статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Можуть бути встановлені такі факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, оскільки позивач прохав суд встановити факт родинних відносин, мотивуючи необхідність прийняття спадщини, в порядку спадкування за законом, але відповідно до норм ЦК УРСР 1963 року він не є спадкоємцем за законом, то відповідно факт родинних відносин не має для заявника юридичного значення, тому суд вважає, що визнання такого факту в судовому порядку є необґрунтованим.

Такого ж правового висновку дійшов ВС у постанові від 08 липня 2020 року в справі № 588/225/18.

Окрім цього, суд вважає, що відсутні підстави для встановлення факту належності Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ПЛ №005806 від 07.12.1998 спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки за життя ОСОБА_2 з відповідними вимогами до суду не зверталась.

Отже, ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування необхідно відмовити.

Щодо процесуальних витрат позивача.

Ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 14, 19, 76, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Козельщинської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області Веселовський Анатолій Григорович про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене впродовж тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана впродовж тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М. М.Оксенюк