Справа 688/548/26
№ 6/688/15/26
Ухвала

Іменем України

04 березня 2026 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Романової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником,

встановив:

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що на виконанні у приватного виконавця Терлеєва І.М. перебуває виконавче провадження № 68159346, відкрите на підставі виконавчого напису № 16232 вчиненого 12.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК».

11 грудня 2025 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу № 11-12/25, відповідно до якого АТ «ІДЕЯ БАНК» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № R01.10730.006768549 від 11.06.2020.

Враховуючи викладене, товариство просило замінити вибулого стягувача АТ «ІДЕЯ БАНК» на правонаступника ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису № 16232 вчиненого 12.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «ІДЕЯ БАНК».

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Терлеєва І.М. перебуває виконавче провадження № 68159346, відкрите на підставі виконавчого напису № 16232 вчиненого 12.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» в розмірі 56726,80 грн.

11 грудня 2025 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу № 11-12/25, відповідно до якого АТ «ІДЕЯ БАНК» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № R01.10730.006768549 від 11.06.2020.

Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу № 11-12/25 від 11.12.2025: «клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором».

Пунктом 2.2 договору факторингу №11-12/25 передбачено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників для друку (Додаток №2), що підписується сторонами в день укладання цього договору і передається на підставі акту приймання-передачі реєстру боржників для друку (Додаток № 3-1) та реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається клієнтом фактору в електронному вигляді (у форматі Microsoft Excel) електронною поштою або кур`єрською доставкою на електронному носієві (флеш карта, компакт диск та інші оптичні носії інформації) в день укладання цього договору. Реєстр боржників в електронному вигляді передається за актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №3).

Згідно з п. 5.1 договору факторингу №11-12/25 права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього договору.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2022 у справі № 183/4196/21 відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22.07.2019 у справі № 822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18), про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що при розгляді справ необхідно встановити фактичні обставини справи, зокрема чи було звернуто до примусового виконання та відкрито виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса.

Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Імперативними приписами частини п`ятої статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у разі виникнення потреби у заміні боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Як видно з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. перебуває виконавче провадження № 68159346, відкрите на підставі виконавчого напису № 16232, виданого 12.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» в розмірі 56726,80 грн.

Доказів того, що виконавче провадження закінчено, матеріали справи не містять.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Ураховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).

У матеріалах цієї справи немає відомостей про наявність судових рішень про визнання недійсним договорів відступлення права вимоги.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та Закону України «Про виконавче провадження», а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст. 260, 442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником задовольнити.

Замінити вибулого стягувача АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ІДЕЯ БАНК» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (, місце знаходження: вул. Єжи Гедройця, будинок 6, оф. 521, місто Київ, 03150) у виконавчому провадженні № 68159346 відкритому на підставі виконавчого напису № 16232, вчиненого 12.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК».

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а у разі постановлення ухвали поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту підписання ухвали суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Суддя Алла ЦІДИК