У Х В А Л А

Справа №377/175/26

Провадження №2-о/377/13/26

02 березня 2026 року суддя Славутицького міського суду Київської області Теремецька Н.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник - адвокат Дяченко Катерина Олександрівна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

У С Т А Н О В И Л А:

25 лютого 2026 року до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява, в якій заявник, від імені якої діє представник - адвокат Дяченко Катерина Олександрівна, посилаючись на статті 293, 315 ЦПК України, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Курськ Російської Федерації в полоні, внаслідок отриманих травм під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період воєнного стану.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є дочкою загиблого бійця Добровольчого формування Славутицької міської територіальної громади №1 Вишгородського району Київської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 24.02.2022 між командиром добровольчого формування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено контракт добровольця територіальної оборони. У зв`язку з тим, що з початком збройної агресії РФ з 24.02.2022 по ІНФОРМАЦІЯ_6 місто Славутич фактично перебувало в ізоляції, Добровольче формування Славутицької міської територіальної громади виконувало завдання щодо оборони міста Славутича та давало збройну відсіч військам РФ у взаємодії з ротою охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_5 , виконуючи свої службові обов`язки у складі Добровольчого формування Славутицької територіальної громади, ІНФОРМАЦІЯ_5 під час бойових дій був захоплений у полон, де загинув приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2 (згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , яке видано 15.11.2024). Встановлення факту загибелі військовослужбовця ОСОБА_5 в полоні, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період воєнного стану, необхідно для реалізації особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, зокрема для отримання довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період воєнного стану, та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

У відкритті провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

У статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частинах першій, другій статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 10.04.2019 у справі № 320/948/18, від 18.12.2019 у справі № 370/2898/16-ц, від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий та судовий.

Якщо факт, що має юридичне значення, підлягає встановленню в позасудовому порядку, особа має використати такий порядок. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку адміністративного судочинства.

Суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

У даній справі заявник, від імені якого діє представник - адвокат Дяченко К.О., в порядку окремого провадження просить встановити факт того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Курськ Російської Федерації в полоні, внаслідок отриманих травм під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період воєнного стану, який потрібен заявнику для отримання довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період воєнного стану, і статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

Так, статтею 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено перелік категорій осіб, які належать до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї осіб, які загинули, померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у бойових діях при проведенні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

За змістом частини другої статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною четвертою статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» підставою для надання членам сімей осіб, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України є довідка про безпосередню участь такої особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил України, Національної поліції України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України та інших утворених відповідно до закону військових формувань чи правоохоронних органів, у взаємодії з якими така особа брала безпосередню участь у здійсненні зазначених заходів.

Частиною п`ятою статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать, батьки; один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.

Процедуру надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначає Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740 (далі - Порядок № 740).

Підпунктом 4 пункту 4 Порядку № 740 передбачено, що підставою для надання заявникам статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України з числа членів сімей осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, є свідоцтво про смерть або рішення суду про визнання безвісно відсутнім; контракт добровольця територіальної оборони; довідка за формою згідно з додатком 1, видана командиром військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил, під безпосереднім керівництвом і контролем якого провадиться діяльність добровольчого формування територіальної громади, за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади; висновок судово-медичної експертизи (за наявності), виданий відповідно до законодавства, або лікарське свідоцтво про смерть (крім випадків, коли особа пропала безвісти).

Пунктами 5, 13 16 Порядку №740 визначено, що для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України заявник подає місцевому структурному підрозділу з питань ветеранської політики заяву.

Рішення про надання (відмову у наданні) статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України приймається місцевим структурним підрозділом з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника в місячний строк з дня надходження заяви (заяви в електронній формі).

Рішення місцевого структурного підрозділу з питань ветеранської політики, прийняте за результатами розгляду заяви, може бути оскаржене відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» та/або в судовому порядку.

Таким чином, питання надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України повинно вирішуватися місцевим структурним підрозділом з питань ветеранської політики, а вразі відмови в надані такого статусу, заявник вправі оскаржити відмову, в тому числі, в судовому порядку.

Отже, встановлення факту про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є складовою процесу надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, для якого визначений позасудовий порядок, який здійснюють спеціально уповноважені на це органи, зокрема довідку за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 740 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України або участь у бойових діях при проведенні зазначених заходів, видає командир військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил, під безпосереднім керівництвом і контролем якого провадиться діяльність добровольчого формування територіальної громади, за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади.

У випадку відмови у наданні документів, передбачених Порядком № 704, або відмови у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, особа має право звернутися до суду для оскарження відповідних рішень, дій або бездіяльності.

Порядок встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на який посилається заявник, від імені якої діє представник - адвокат Дяченко К.О., в поданій заяві, втратив чинність на підставі Постанови КМУ № 1360 від 23.10.2025.

Таким чином, подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Курськ Російської Федерації в полоні, внаслідок отриманих травм під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період воєнного стану, не підлягає судовому розгляду в порядку цивільного судочинства в окремому провадженні. Розгляд такої заяви судом є фактично перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважені органи, що мають відповідну компетенцію.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин необхідно відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник - адвокат Дяченко Катерина Олександрівна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки вказана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в окремому провадженні.

Керуючись статтями 186, 260, 261, 293, 315 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник - адвокат Дяченко Катерина Олександрівна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена і підписана 02 березня 2026 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька