Справа №766/1872/26 н/п 4-с/766/37/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.,

за участю секретаря Савицького В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката Пересоляк Олександра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича та визнання неправомірними та скасувати постанови державного виконавця Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жайворонок Наталії Ігорівни, інша особа: ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

Адвокат Пересоляк Олександр Сергійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із скаргою на бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича та визнання неправомірними та скасувати постанови державного виконавця Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жайворонок Наталії Ігорівни, інша особа: ОСОБА_2 . В обґрунтування скарги зазначає, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07.02.2020 року по справі №766/22123/19 постановлено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 листопада 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

11.03.2020р. старшим державним виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренко Ігорем Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 61504384). Виконавчий лист перебував на виконанні у державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича і боржник сплачував аліменти.

ОСОБА_1 починаючи з 20.12.2022 р. був мобілізований до лав ЗСУ.

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа № 766/17552/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. 05.01.2026 року адвокатом було отримано доступ до матеріалів справи, в тому числі й до розрахунку заборгованості та стало відомо про оскаржувану постанову, до цього часу боржник про цю постанову не знав, її копію не отримував, а також про бездіяльність державного виконавця щодо не своєчасного звернення стягнення на заробітну плату боржника. Починаючи з 11.11.2025р. державним виконавцем було вчинено ряд виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні, в тому числі й накладено на боржника штраф на користь держави, винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Вважає, що встановлений державним виконавцем сумнівний розмір заборгованості, ураховуючи невірне і неповне визначення бази стягнення аліментів, не може перекладати тягар відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів на платника, оскільки до виникнення заборгованості в такому значному розмірі призвели не винні дії боржника, а бездіяльність державного виконавця та помилковість обрахунків.

Відрахування на аліменти регулярно здійснювались. Однак, після початку повномасштабного вторгнення російської федерації, виникли об`єктивні обставини несвоєчасного відрахування аліментів, а також відсутність комунікації з державними виконавцями. Боржник, спільно з сім`єю постійно проживав у м. Херсон, яке знаходилось під окупаційною владою , що є загальновідомим фактом. Боржник, починаючи з 20.12.2022р. був мобілізований до лав ЗСУ, є військовослужбовцем і на час розгляду справи знаходився в зоні бойових дій, що підтверджується довідкою про проходження військової служби від 12.01.2026р. , виданою військовою частиною, Військовим квитком ОСОБА_1 , посвідченням УБД. З цього вбачається, що відповідач увесь цей час виконує свій військовий обов`язок, боронить Україну від окупанта, за таких умов, фактичного перебування в окопі, і вважав, що державним виконавцем здійснюється відрахування аліментів з ВЧ, де проходить військову службу боржник, про що відомо державному виконавцю, виходячи з матеріалів виконавчого провадження. Зазначені докази підтверджують відсутність винної поведінки ОСОБА_1 і свідомого ухиленням від сплати аліментів.

Щодо розрахунку заборгованості зазначила, що згідно розрахунку заборгованості, зробленого станом на 19.11.2025 року, наявна заборгованість по сплаті аліментів складає 532 487,97 грн.

11.11.2025р. Головним державним виконавцем Жайворонок Н. І., Суворовського ВДВС у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Херсонська обл. було винесено Постанову про арешт коштів боржника від 11.11.2025р., Підстава: Наявна заборгованість по аліментах. Сума звернення стягнення: 575 056.61 гривня.

З цього вже вбачається суперечність в розрахунку заборгованості , зробленого станом на 19.11.2025 року ( 532 487,97 грн ) і розміром заборгованості у постанові від 11.11.2025р. ( 575 056.61 грн ).

Крім того, як з`ясувалось, що 13.08.2025р. суддею Херсонського міського суду Херсонської області Зуб І.Ю. було винесено заочне рішення у справі у справі № 766/10028/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Білозерської селищної ради (орган опіки та піклування), про позбавлення батьківських прав, яким вирішено позов задовольнити, позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В заочному рішенні суду зазначено, що відповідно до довідки старшого державного виконавця від 31.05.2024 року , заборгованість зі сплати аліментів боржником ОСОБА_1 становить 91090 грн. 88 коп., до довідки долучено розрахунок .

З розрахунку заборгованості від 19.11.2025р., що здійснений державним виконавцем Жайворонок Н.І., вбачається сукупний розмір заборгованості станом на травень 2024 року складав 215 066,94 грн. , що підтверджує обґрунтовані сумніви у його достовірності. З вищезазначеного вбачається, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, який здійснений держаним виконавцем не є своєчасним. та таким, що не відповідає означеним вище нормам законодавства , а тому не може бути взятий як база для здійснення обрахунку за розміром нарахованого штрафу.

У оскаржуваній постанові державний виконавець постановляє накласти штраф на боржника: ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 261 822.23 грн., що очевидно суперечить вимогам ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» .

Крім того, 11.11.2025р. було винесено постанову державного виконавця Жайворонок Наталії Ігорівни Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від у виконавчому провадженні № 61504384 відносно боржника ОСОБА_1 . Відповідно до пп.3 п. 10 ст 71 ЗУ «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації , на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

У зв`язку із чим просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича щодо не вчинення своєчасно заходу примусового виконання звернення стягнення на заробітну плату боржника, починаючи з січня 2023 року; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Жайворонок Наталії Ігорівни Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу від 08.12.2025р. у виконавчому провадженні № 61504384 відносно боржника ОСОБА_1 ; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Жайворонок Наталії Ігорівни Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 11.11.2025р. у виконавчому провадженні № 61504384 відносно боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 лютого 2026 року поновлено строк ОСОБА_1 для звернення зі скаргою до суду на бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича та визнання неправомірними та скасувати постанови державного виконавця Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жайворонок Наталії Ігорівни, прийнято до розгляду скаргу та призначено розгляд скарги у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання скаржник та його представник не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином, представник скаржника до суду надала клопотання про розгляд справи без її участі та участі скаржника, просила скаргу задовольнити.

В судове засідання стягувач та її представник не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, представник стягувача надала заперечення на скаргу в якій зазначила, що з розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем Жайворонок Н.І. станом на 19.11.2025 року, вбачається, що боржник здійснював сплату аліментів лише в окремі місяці та в незначних сумах. Ця обставина беззаперечно свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про існування відкритого щодо нього виконавчого провадження № 61504384 та усвідомлював свій обов`язок зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Будучи обізнаним про зазначене виконавче провадження та свої зобов`язання зі сплати аліментів, боржник з моменту мобілізації (20.12.2022 року) мав можливість та був зобов`язаний самостійно звернутися до фінансової служби (бухгалтерії) військової частини НОМЕР_3 , де проходив (проходить) службу, із відповідною заявою про утримання аліментів з його грошового забезпечення. Така процедура є стандартною для військовослужбовців, які мають аліментні зобов`язання, та не потребує участі державного виконавця. Боржник цього не вчинив.

Знаючи про відкрите виконавче провадження, він не повідомив державного виконавця про нове місце роботи (проходження військової служби), не надав відомості про військову частину та реквізити для відрахування аліментів, не вжив жодних самостійних заходів для забезпечення їх сплати. Тобто фактично приховав місце роботи (служби), що за наведеною правовою позицією Верховного Суду є формою свідомого ухилення від сплати аліментів. Мобілізація до лав Збройних Сил України не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати малолітню дитину. Після деокупації м. Херсона (листопад 2022 року) та мобілізації (20.12.2022 року) боржник мав об`єктивну можливість як повідомити державного виконавця про місце служби, так і забезпечити добровільну сплату аліментів. Жодних дій ОСОБА_1 не вчинив.

Щодо розрахунку заборгованості зазначила, що наявність різних сум у зазначених документах не свідчить автоматично про недостовірність розрахунку, оскільки документи складались на різні дати, мали різне цільове призначення та могли враховувати різні складові (основна заборгованість, індексація, виконавчий збір тощо). Розрахунок заборгованості від 19.11.2025 року є найбільш повним та актуальним. Окремо звертаю увагу суду на те, що скаржник у скарзі посилається на середню заробітну плату по Херсонській області за 2025 рік як на базу нарахування заборгованості. Однак зазначений показник є неприйнятним для розрахунку за 2025 рік, оскільки боржник є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення. Таким чином, розрахунок заборгованості за 2025 рік правильно здійснювався на підставі даних про фактичний дохід боржника, а не на підставі середньої заробітної плати для даної місцевості, як помилково стверджує скаржник.

Скаржник просить визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Жайворонок Н.І. від 08.12.2025 року про накладення на боржника штрафу у розмірі 261 822,23 грн. Відповідно до абз. 5 ч. 14 ст. 71 зазначеного Закону суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. Стягувач не заперечує, що в оскаржуваній постанові допущено помилку у формулюванні штраф накладено «на користь держави», тоді як відповідно до наведеної норми закону він має бути перерахований стягувачу. Зазначена технічна помилка не спростовує наявності передбачених законом підстав для накладення штрафу: заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, наявна та підтверджена матеріалами виконавчого провадження. Державний виконавець Жайворонок Н.І. має можливість самостійно усунути допущену помилку шляхом скасування оскаржуваної постанови та винесення нової із застосуванням належної форми, що передбачає стягнення штрафу на користь стягувача. Вважає за доцільне запропонувати суду зобов`язати державного виконавця вчинити зазначені дії.

Скаржник просить скасувати постанову від 11.11.2025 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, посилаючись на пп. 3 п. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Для застосування зазначеного виключення боржник має надати державному виконавцю підтверджуючі документи про проходження військової служби. Разом з тим, у разі надання боржником відповідних документів державний виконавець має можливість самостійно скасувати зазначену постанову до розгляду скарги судом, що зробить розгляд цієї вимоги безпредметним. Стягувач не заперечує проти скасування обмеження за умови належного підтвердження факту проходження боржником військової служби, оскільки дане обмеження не впливає безпосередньо на стягнення заборгованості зі сплати аліментів.

Скаржник посилається на зазначену постанову як на підставу для визнання штрафу несправедливим через «відсутність вини боржника». Однак обставини справи № 2610/27695/2012 суттєво відрізняються від обставин даної справи. У справі № 2610/27695/2012 Велика Палата Верховного Суду встановила, що заборгованість виникла з вини державного виконавця, який неправильно визначав розмір аліментів та базу їх стягнення. Саме ця обставина доведена вина виконавця у неправильному визначенні бази стягнення стала підставою для висновку про несправедливість штрафу. У даній справі ситуація є протилежною: заборгованість виникла внаслідок того, що боржник свідомо не повідомив державного виконавця про місце служби, не забезпечив відрахування аліментів із грошового забезпечення та фактично приховав місце роботи. Помилки державного виконавця у визначенні бази стягнення аліментів матеріалами справи не підтверджуються. Просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Пономаренка Ігоря Олександровича. У разі скасування постанови про накладення штрафу від 08.12.2025 зобов`язати державного виконавця Жайворонок Наталю Ігорівну винести нову постанову про накладення штрафу відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» із застосуванням належної форми, що передбачає стягнення штрафу на користь стягувача; вирішення питання щодо скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 11.11.2025 залишити на розсуд суду з урахуванням того, що державний виконавець має можливість самостійно скасувати зазначену постанову за наявності підтверджуючих документів про проходження боржником військової служби.

Державний виконавець Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жайворонок Н.І. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала відзив відповідно до якого зазначила, що вважаю скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки з розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем Жайворонок Н.І. станом на 19.11.2025 року, вбачається, що боржник здійснював сплату аліментів лише в окремі місяці та в незначних сумах. Ця обставина беззаперечно свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про існування відкритого щодо нього виконавчого провадження № 61504384 та усвідомлював свій обов`язок зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Будучи обізнаним про зазначене виконавче провадження та свої зобов`язання зі сплати аліментів, боржник з моменту мобілізації (20.12.2022 року) мав можливість та був зобов`язаний самостійно звернутися до фінансової служби (бухгалтерії) військової частини НОМЕР_3 , де проходив (проходить)службу, із відповідною заявою про утримання аліментів з його грошового забезпечення. Знаючи про відкрите виконавче провадження, він не повідомив державного виконавця про нове місце роботи (проходження військової служби), не надав відомості про військову частину та реквізити для відрахування аліментів, не вжив жодних самостійних заходів для забезпечення їх сплати. Мобілізація до лав Збройних Сил України не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати малолітню дитину.

Після деокупації м. Херсона (листопад 2022 року) та мобілізації (20.12.2022 року) боржник мав об`єктивну можливість як повідомити державного виконавця про місце служби так і забезпечити добровільну сплату аліментів. Жодних дій ОСОБА_1 не вчинив.

Скаржник стверджує, що державний виконавець Пономаренко І.О. допустив бездіяльність, не звернувши своєчасно стягнення на заробітну плату (грошове забезпечення) боржника починаючи з січня 2023 року, чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 10, п. 1 ч. 2 ст. 18, ч. 4, ч. 6 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначені доводи є необґрунтованими, оскільки боржник не повідомив державного виконавця про проходження військової служби та місцезнаходження військової частини, як це передбачено статтею 19 пунктом 4 Закону України Про виконавче провадження, заборгованість виникла внаслідок того, що боржник свідомо не повідомив державного виконавця про місце служби, не забезпечив відрахування аліментів із грошового забезпечення та фактично приховав місце роботи.

Щодо розрахунку заборгованості зазначила, що наявність різних сум у зазначених документах не свідчить автоматично про недостовірність розрахунку, оскільки документи складались на різні дати, мали різне цільове призначення та могли враховувати різні складові (основна заборгованість, індексація, виконавчий збір тощо). Окремо звертає увагу суду на те, що скаржник у скарзі посилається на середню заробітну плату по Херсонській області за 2025 рік як на базу нарахування заборгованості. Однак зазначений показник є неприйнятним для розрахунку за 2025 рік, оскільки боржник є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення. Таким чином, розрахунок заборгованості за 2025 рік правильно здійснювався на підставі даних про фактичний дохід боржника, а не на підставі середньої заробітної плати для даної місцевості, як помилково стверджує скаржник.

Скаржник просить визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Жайворонок Н.І. від 08.12.2025 року про накладення на боржника штрафу у розмірі 261 822,23 грн. В автоматизованій системі виконавчого провадження передбачено спеціальну форму постанови про накладення штрафу за заборгованість зі сплати аліментів відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону, яка передбачає стягнення штрафу на користь стягувача. Зазначена технічна помилка не спростовує наявності передбачених законом підстав для накладення штрафу: заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, наявна та підтверджена матеріалами виконавчого провадження. Просить відмовити у скарзі адвокату Пересоляка О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність державного виконавця Пономаренка Ігоря Олександровича та на рішення державного виконавця Жайворонок Наталії Ігорівни у виконавчому провадженні №61504384 за не обґрунтованістю.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, з урахуванням не надання державними виконавцями до суду матеріалів виконавчих проваджень, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідно до рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07.02.2020 року по справі №766/22123/19 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 листопада 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 10.03.2020 року.

11.03.2020р. старшим державним виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренко Ігорем Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 61504384). Виконавчий лист перебував на виконанні у державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича і боржник сплачував аліменти.

ОСОБА_1 з 20.12.2022р. був мобілізований до лав ЗСУ, є військовослужбовцем і на час розгляду справи знаходився в зоні бойових дій, що підтверджується Довідкою про проходження військової служби від 12.01.2026р., виданою військовою частиною, Військовим квитком, посвідченням УБД серії № НОМЕР_4 від 30.01.2024 року та не заперечувалось сторонами по справі.

11.11.2025 року постановою головного державного виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жайворонок Н.І. накладено арешт на грошові/ електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/ електронних гаманцях, а також на кошти/ електронні гроші на рахунок /електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/ електронних грошей, що містяться на рахунках/ електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору /основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 575056,61грн.

11.11.2025 року постановою головного державного виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жайворонок Н.І. встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №766/22123/19 виданого 10.03.2020 року.

Відповідно до розрахунку складеного державним виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жайворонок Н.І заборгованості зі сплати аліментів станом на 19.11.2025 рік ОСОБА_1 сукупний розмір заборгованості складає 532 487,97грн., сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття провадження складає 522 788,74грн.

08.12.2025 року постановою головного державного виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жайворонок Н.І. за заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки накладено штраф на користь держави у розмірі 261822,23грн.

Відповідно до довідки ОСББ «Таврія -2А» вих. номер 1 від 09.01.2026р. ОСОБА_1 у період з лютого по листопад 2022 року мешкав за адресою АДРЕСА_1 .

Місто Херсоні в даний період знаходилось під окупаційною владою , що є загальновідомим фактом.

Згідно з вимогами статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно із ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із ч. 1 ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права.

У постанові від 14.12.2021 у справі № 2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки така постанова не є постановою про накладення штрафу в розумінні частини другої статті 63 Закону України № 1404-VIII, яка підлягає оскарженню до суду в порядку, визначеному частиною другою статті 74 цього Закону, тобто в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Права і обов`язки виконавця визначені у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом цієї норми виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, тощо.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається Законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження. У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи-підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа-підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, за відсутності заборгованості із сплати аліментів підприємство, установа, організація, фізична особа-підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, повертають виконавцю постанову про стягнення аліментів з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу присуджених йому сум аліментів. Якщо відраховані з боржника суми аліментів не були перераховані стягувачу, виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, що утворилася, та роз`яснює йому права на звернення з позовом до підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи, якщо така заборгованість утворилася з їхньої вини.

Відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

У пункті 8 глави XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512/5), визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається сторонам виконавчого провадження.

Суми штрафів стягуються виконавцем з боржника після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до боржника. Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови про накладення штрафу та її сума, з якою пов`язано визначення розміру штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена в правовому висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року №2610/27695/2012, в якому також зазначено, що оскаржувана постанова державного виконавця не може вважатися справедливою, оскільки заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виникла не з вини боржника, а з вини державного виконавця, який неправильно визначав розмір аліментів та базу їх стягнення.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 71 Закону № 1404-VІІІ визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. У передбачених у частині четвертій названої статті випадках, виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

Тобто саме на виконавця покладено обов`язок щомісячно обчислювати як розмір аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), так і заборгованість зі сплати аліментів і повідомляти про її існування та розмір сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику.

Частиною 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Крім того, під час розгляду скарги, судом встановлено, що державним виконавцем не надано доказів того, що ОСОБА_1 свідомо ухилявся від виконання судового рішення суду щодо сплати аліментів.

Враховуючи, що виконавець не вчинив передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішення суду, а саме не провів перевірку щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, суд прийшов до висновку, щодо неправомірної бездіяльності державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича щодо не вчинення своєчасно заходу примусового виконання звернення стягнення на заробітну плату боржника, починаючи з січня 2023 року, оскільки виконавець почав проводи дії щодо примусового виконання рішення суду лише в 2025 році.

Судом взято до уваги, що відповідно до розрахунку заборгованості від 19.11.2025 по ВП №61504384 в період з лютого 2023 по листопад 2025 державним виконавцем була винесена постанова про накладення арешту на грошові/ електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/ електронних гаманцях, а також на кошти/ електронні гроші на рахунок /електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/ електронних грошей, що містяться на рахунках/ електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом лише 11.11.2025 року, при цьому постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника взагалі не була винесена державним виконавцем та не була направлена до військової частини за місцем служби ОСОБА_1 .

Також суд враховує, що представником ДВС не надано доказів на вчинення боржником умисних дій на ухилення від сплати аліментів в межах виконавчого провадження № 61504384, зокрема, з лютого 2023 року по листопад 2025 року, а накладання державним виконавцем на боржника штрафу у розмірі 50% заборгованості зі сплати аліментів у сумі 261822,23 грн є неправомірним та створить для боржника непомірний фінансовий тягар.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутності недоведеності наявності у діях боржника в межах виконавчого провадження №61504384 дій на ухилення від виконання боржником рішення суду без поважних причин, а саме відсутність вини ОСОБА_1 в утворенні заборгованості зі сплаті аліментів, оскільки він жодним чином не приховував свого доходу, тривалий час перебував на військовій службі у ЗСУ, де отримував заробітну плату, при цьому державним виконавцем не було вчинено жодних дій щодо перевірки майнового стану боржника та його доходів, у зв`язку із чим порушує права скаржника як сторони виконавчого провадження, а отже бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича щодо не вчинення своєчасно заходу примусового виконання звернення стягнення на заробітну плату боржника, починаючи з січня 2023 року є неправомірною на підставі чого підлягає скасуванню постанова державного виконавця Жайворонок Наталії Ігорівни Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу від 08.12.2025р.

Щодо вимог про визнання неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права),корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності ,у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно із ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України(ч. 1ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».)

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Водночас, ч. 10ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 1ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1 ст.76, ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, скаржником не оспорюється наявність заборгованості зі сплати аліментів, проте зазначив, що в період з 20.12.2022 по теперішній час проходив військову службу та приймав участь у бойових діях, що є єдиним джерелом його доходу.

Суд звертає увагу боржника, що обов`язковість судового рішення виступає невід`ємним елементом сучасної демократичної держави. Виконання судового рішення, з одного боку, є проявом того реального рівня захисту прав свобод та інтересів особи, який може забезпечити держава, а з іншого обов`язком особи щодо якої постановлений такий акт судової влади.

Встановивши, що на час винесення 11.11.2025 постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, боржник ОСОБА_1 перебував на військовій службі, що підтверджується наданими скаржником документами, суд зазначає, що накладене державним виконавцем тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами не відповідало вимогам п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», що суттєво обмежує діяльність ОСОБА_1 при виконанні службових обов`язків.

Згідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вище зазначеного, скарга адвоката Пересоляк Олександра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича та визнання неправомірними та скасувати постанови державного виконавця Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жайворонок Наталії Ігорівни, інша особа: ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу адвоката Пересоляк Олександра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича та визнання неправомірними та скасувати постанови державного виконавця Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жайворонок Наталії Ігорівни, інша особа: ОСОБА_2 - задовільнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича щодо не вчинення своєчасно заходу примусового виконання звернення стягнення на заробітну плату боржника, починаючи з січня 2023 року.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Жайворонок Наталії Ігорівни Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу від 08.12.2025р у виконавчому провадженні № 61504384 відносно боржника ОСОБА_1 .

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Жайворонок Наталії Ігорівни Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 11.11.2025р у виконавчому провадженні № 61504384 відносно боржника ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. І. Кузьміна