ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 лютого 2026 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/861/24

Головуючий у першій інстанції Меженнікова С. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/193/26

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

учасники справи:

позивач: заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури в

інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського

району Чернігівської області

відповідач: ОСОБА_1

третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській

області

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області у складі судді Меженнікової С.П. від 01 травня 2025 року, місце ухвалення рішення - м.Чернігів, дата складення повного рішення - 09 травня 2025 року, у справі за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до ОСОБА_1 про витребування із незаконного володіння земельної ділянки площею 1,5000 га, кадастровий номер :06:000:0118 для ведення особистого селянського господарства, зазначивши третьою особою - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області. У вимогах заявленого позову заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури просив витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,5000 га, кадастровий номер :06:000:0118 для ведення особистого селянського господарства. В обґрунтування вимог заявленого позову заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури зазначав, що на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Чернігівській області №ЧН/:06:000/00002243 від 26.02.2014 року Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, здійснено реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,5000 га (кадастровий номер :06:000:0118). Проте, за інформацією Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, як правонаступника Головного управління Держземагенства у Чернігівській області, №10-25-0.3-2092/2-23 від 28.04.2023 року, Головним управлінням наказ №ЧН/:06:000/00002243 про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 не видавався. Заява від ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність до Головного управління не надходила. Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 31.01.2024 року, земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:0118 розташована на території Седнівської територіальної громади (колишньої Черниської сільської ради) Чернігівського району Чернігівської області.

Оскаржуваним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.05.2025 року у задоволенні позовних вимог заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що звернення прокурора до суду з даним позовом є передчасним, у зв`язку з чим, у задоволенні позову заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, необхідно відмовити. В обґрунтування даного висновку суд першої інстанції послався на недоведеність правової позиції прокурора про те, що наказ ГУ Дерземагенства у Чернігівській області №ЧН/:06:000/00002244 від 26.02.2014 року Про затвердження документації із землеустрою та надання земельною ділянки у власність ОСОБА_1 не видався. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що як вбачається із копії самого наказу, він підписаний начальником ГУ Держземагенства у Чернігівській області Ладан Н.М., копія завірена начальником відділу документального, господарського та організаційного забезпечення ГУ Дерземагенства у Чернігівській області Сміян І.П., які займали відповідні посади, станом на 26.02.2014 року, наявна печатка Головного управління Держземагенства у Чернігівській області. На підставі яких документів/матеріалів надавалася прокурору відповідь, лист №10-25-0.3-2092/2-23 від 28.04.2023 року ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, даної інформації не містить. На запит суду матеріалів перевірки, на підставі якої ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області прокуратурі було направлено лист №10-25-0.3-2092/2-23 від 28.04.2023 року, не надано і про їх наявність не повідомлено. Судом першої інстанції також вказано, що як встановлено судовим рішенням Чернігівського апеляційного суду від 09.04.2024 року у справі №748/2889/23, по інформації, що міститься у листі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області №10-25-0.3-2092/2-23 від 28.04.2023, перевірка не призначалась та не проводилась. Матеріали справи не містять доказів підробки чи фальсифікації наказу ГУ Дерземагенства у Чернігівській області №ЧН/:06:000/00002244 від 26.02.2014 року, чи неправомірного його видання уповноваженими службовими особами. При цьому, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000020 від 21.01.2022 року, в якому, як вбачається із копії постанови про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування від 08.05.2024 року, встановлено механізм отримання земельних ділянок, в тому числі, і спірної, на підставі підроблених документів, ще триває.

В апеляційній скарзі заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури просить скасувати рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.05.2025 року, та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову у повному обсязі. В доводах апеляційної скарги заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури вказує, що викладені у рішенні суду першої інстанції від 01.05.2025 року висновки не відповідають дійсним обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до вимог статей: 374, 376 Цивільного процесуального кодексу України, оскаржуване рішення суду першої інстанції від 01.05.2025 року підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги зазначають, що рішення Чернігівського районного суду від 01.05.2025 року ухвалено внаслідок неправильного застосування норм матеріального права (ст. ст. 13,14 Конституції України, ст. ст. 3, 15, 16, 328, 387 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 12, 78, 116, 118, 122 Земельного кодексу України; з порушенням норм процесуального права (ст.ст.2, 13, 76-81, 263 Цивільного процесуального кодексу України); без врахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у правових позиціях Великої Палати Верховного Суду про те, що відсутність спрямованого на відчуження земельної ділянки на користь конкретної особи рішення повноважного органу (про затвердження проекту землеустрою та передачу у приватну власність) означає, що відповідний орган, як власник землі, волю на відчуження спірної ділянки не виявив, тому вона вибула із володіння власника поза його волею - без прийняття ним відповідного рішення. За доводами апеляційної скарги, матеріалами справи констатовано, що волевиявлення уповноваженого органу на відчуження спірної земельної ділянки з державної власності відсутнє, і встановлений законом порядок надання землі у приватну власність не дотримано. Доводи апеляційної скарги щодо самостійного збирання судом доказів, вказують, що за відсутності будь-яких доказів, поданих на підтвердження заперечень зі сторони відповідача, судом першої інстанції, з власної ініціативи, витребувано додаткові докази, які частково враховані при ухваленні оскаржуваного рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор Кошова І.М. підтримала вимоги і доводи апеляційної скарги, і просила задовольнити апеляційну скаргу.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Лисов Д.О. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, у зв`язку із її безпідставністю, а оскаржуване рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.05.2025 року - залишити без змін, як обґрунтоване.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 , представник третьої особи - Головного управління Держагеокадастру у Чернігівській області, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися.

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 14.07.2011 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівської РДА із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею приблизно 2,00 га, яка знаходиться на території Боромиківської сільської ради Чернігівського району (а.с.162, том 1).

Розпорядженням Чернігівської РДА №523 від 15.09.2011 року надано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 6,00 га за рахунок земель запасу для ведення особистого селянського господарства на території Боромиківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с.163, том 1).

Згідно із зазначеним розпорядженням, за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від 23.12.2012 року, ПП Умань-Земпроект було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства загальною площею 4,9521 га (2,0000 га, 1,5000 га та 1,4521 га) за рахунок земель запасу Боромиківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с.159-188, том 1).

Наказом ГУ Дерземагенства у Чернігівській області №ЧН/:06:000/00002244 від 26.02.2014 року ( а.с.17, том 1):

1. Затверджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 на території Боромиківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області;

2. Надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною прощею 1,5000 га (кадастровий номер :06:000:0118) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Боромиківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

28.08.2021 року державним кадастровим реєстратором відділу у Великобілозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Кириленко О.Ф. відкрито поземельну книгу на земельну ділянку кадастровий номер :06:000:0118 та проведено реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі (а.с.18-26, том 1).

11.11.2021 року державний реєстратор Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Тищенко Ю.О. зареєструвала за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :06:000:0118, площею 1,5 га, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, копією реєстраційної справи 100 (а.с.12-13, 94-108, том 1). Підставою для державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку вказано наказ ГУ Дерземагенства у Чернігівській області №ЧН/:06:000/00002244 від 26.02.2014 року.

Листом № 10-25-0.3-2092/2-23 від 28.04.2023 ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області повідомило Чернігівську обласну прокуратуру про те, що наказ ГУ Держземагенства у Чернігівській області від 26.02.2014 за №ЧН/:06:000/00002244 не видавався та земельна ділянка із кадастровим номером :06:000:0118 Головним управлінням у власність чи користування громадянам не передавалася. Заява від ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність до Головного управління не надходила (а.с.16, том 1).

Встановлено, що СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000020 від 21.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 190 КК України (а.с.60-64, том 1).

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 31.01.2024 року, земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:0118 розташована на території Седнівської територіальної громади (колишньої Черниської сільської ради) Чернігівського району Чернігівської області (а.с.31, том 1).

Листом №02-13/189 від 08.02.2024 року Седнівська селищна рада повідомила, що земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:0118, площею 1,5 га, перебуває в адміністративних межах Седнівської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області. До даного листа Седнівською селищною радою також була надана схема розташування земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0118, якою підтверджується перебування спірної земельної ділянки на території Седнівської територіальної громади (а.с.28,29, том 1).

Згідно листа №02-13/196 від 09.02.2024 року, Седнівською селищною радою не вживались заходи щодо витребування із незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,5 га, кадастровий номер :06:000:0118 (а.с.30, том 1).

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури відносно того, що висновки оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 01.05.2025 року, не відповідають дійсним обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до вимог статей: 374, 376 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду від 01.05.2025 року, підлягає скасуванню, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 01.05.2025 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що рішення Чернігівського районного суду від 01.05.2025 року ухвалено внаслідок неправильного застосування норм матеріального права (ст. ст. 13,14 Конституції України, ст. ст. 3, 15, 16, 328, 387 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 12, 78, 116, 118,122 Земельного кодексу України; з порушенням норм процесуального права (ст.ст.2, 13, 76-81, 263 Цивільного процесуального кодексу України); без врахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у правових позиціях Великої Палати Верховного Суду про те, що відсутність спрямованого на відчуження земельної ділянки на користь конкретної особи рішення повноважного органу (про затвердження проекту землеустрою та передачу у приватну власність) означає, що відповідний орган, як власник землі, волю на відчуження спірної ділянки не виявив, тому вона вибула із володіння власника поза його волею - без прийняття ним відповідного рішення. За доводами апеляційної скарги, матеріалами справи констатовано, що волевиявлення уповноваженого органу на відчуження спірної земельної ділянки з державної власності відсутнє, і встановлений законом порядок надання землі у приватну власність не дотримано. Доводи апеляційної скарги щодо самостійного збирання судом доказів, вказують, що за відсутності будь-яких доказів, поданих на підтвердження заперечень зі сторони відповідача, судом першої інстанції, з власної ініціативи, витребувано додаткові докази, які частково враховані при ухваленні оскаржуваного рішення.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із приписами частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до приписів частин: першої, другої, третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із оскаржуваного рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.05.2025 року, відмовляючи у задоволенні позовних вимог заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, суд першої інстанції дійшов висновку, що звернення прокурора до суду з даним позовом є передчасним, у зв`язку з чим, у задоволенні позову заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, необхідно відмовити. В обґрунтування даного висновку суд першої інстанції послався на недоведеність правової позиції прокурора про те, що наказ ГУ Дерземагенства у Чернігівській області №ЧН/:06:000/00002244 від 26.02.2014 року Про затвердження документації із землеустрою та надання земельною ділянки у власність ОСОБА_1 не видався. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що як вбачається із копії самого наказу, він підписаний начальником ГУ Держземагенства у Чернігівській області Ладан Н.М., копія завірена начальником відділу документального, господарського та організаційного забезпечення ГУ Дерземагенства у Чернігівській області Сміян І.П., які займали відповідні посади, станом на 26.02.2014 року, наявна печатка Головного управління Держземагенства у Чернігівській області. На підставі яких документів / матеріалів надавалася прокурору відповідь, лист №10-25-0.3-2092/2-23 від 28.04.2023 року ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, даної інформації не містить. На запит суду матеріалів перевірки, на підставі якої ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області прокуратурі було направлено лист № 10-25-0.3-2092/2-23 від 28.04.2023 року, не надано і про їх наявність не повідомлено. Судом першої інстанції також вказано, що як встановлено судовим рішенням Чернігівського апеляційного суду від 09.04.2024 року у справі №748/2889/23, по інформації, що міститься у листі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області №10-25-0.3-2092/2-23 від 28.04.2023, перевірка не призначалась та не проводилась. Матеріали справи не містять доказів підробки чи фальсифікації наказу ГУ Дерземагенства у Чернігівській області №ЧН/:06:000/00002244 від 26.02.2014 року, чи неправомірного його видання уповноваженими службовими особами. При цьому, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000020 від 21.01.2022 року, в якому, як вбачається із копії постанови про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування від 08.05.2024 року, встановлено механізм отримання земельних ділянок, в тому числі, і спірної, на підставі підроблених документів, ще триває.

На підставі наведеного вище, доводи апеляційної скарги відносно того, що матеріалами справи констатовано, що волевиявлення уповноваженого органу на відчуження спірної земельної ділянки з державної власності відсутнє, і встановлений законом порядок надання землі у приватну власність не дотримано, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 01.05.2025 року, в силу приписів ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.11.2024 року у справі №686/28882/23, провадження № 61-13125св24 зазначено наступне: … 65. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 66. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 67. У постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. 68. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні вимог заявленого заступником керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області позову до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, суд першої інстанції, враховуючи норми права, які регламентують спірні правовідносини та надавши належну оцінку доказам у справі, дійшов обґрунтованого висновку, що звернення прокурора з даним позовом до суду є передчасним, що є підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування рішення суду першої інстанції від 01.05.2025 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини, та на основі з`ясованих фактичних обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду даної справи.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури - підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.05.2025 року - підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: