Справа №705/5538/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Гудзенко В.Л.,

при секретарі судового засідання Юрченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Крушинської А.А. про перегляд заочного рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2025 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення, згідно якої просить скасувати заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2025 прийняте у цивільній справі № 7055538/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 10 грудня 2025 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області у даній справі було ухвалене оскаржуване заочне рішення, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю. З ухваленим заочним рішенням відповідач ОСОБА_1 частково не погоджується та вважає, що воно підлягає перегляду з наступних підстав. Про оскаржуване рішення відповідачу стало відомо з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому він, так як з рішенням часткового не погоджується, вважає, що суд не врахував важливі обставини, про які відповідач не мав змоги повідомити суду, оскільки не був повідомлений про розгляд справи жодним чином, так як за адресою, яку вказувала у своєму позові позивачка, він не проживає та є військовослужбовцем, який виконує бойові завдання, тому судові повістки жодного разу йому не були вручені, повідомлення з пошти не надходили. Вказує, що відповідач категорично не погоджується з рішення суду в частині стягнення з нього коштів на утримання позивача як «дружини», оскільки між сторонами шлюб ніколи не був зареєстрований у встановленому законом порядку, актовий запис про шлюб відсутній, а отже на правовідносини позивача та відповідача не можуть поширюватися норми Сімейного кодексу України, щодо утримання подружжя, зокрема ст. 84 СК України. Матеріали справи не містять жодного доказу існування актового запису про шлюб між сторонами, а також відсутні докази наявності навіть фактичних шлюбних відносин між сторонами, а судом це питання не досліджувалося та не встановлювалося, незважаючи на те, що воно є юридично визначальним для вирішення спору в цій частині заявлених позовних вимог. Таким чином, ОСОБА_1 не погоджується із рішення суду в частині стягнення з нього на користь позивача коштів на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку, та вважає його таким, що підлягає скасуванню та призначенню справи до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, представник надала до суду заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за її відсутності та відсутності заявника, просила задовольнити заяву з підстав викладеній у ній.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала заяву про розгляд заяви за її відсутності, заперечувала проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення, просила рішення залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2025 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 вересня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.

Судом направлялась судові повістки про виклик до суду відповідачу ОСОБА_1 за останнім відомим місцем проживання в судові засідання призначені на 03.12.2025, 10.12.2025, які повернулись до суду з причиною повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, в зв`язку з тим, що судом не встановлено зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 , останній викликався в судове засідання призначене на 10.12.2025 шляхом публікації оголошення про виклик особи на офіційному веб-сайті судової влади України.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному чи спрощеному позовному провадженні.

Пункт 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. встановлює, що Суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, в розумінні ч.1 ст.288 ЦПК України та Пункт 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. повинно існувати одночасно дві обставини, зазначені в цій статті для скасування заочного рішення.

Згідно ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обставини на які посилається відповідач були відомі суду та під час прийняття рішення були враховані, а обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є фактично незгодою з винесеним рішенням по суті щодо стягнення з нього коштів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

У відповідності до частини 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284-288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Крушинської А.А. про перегляд заочного рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2025 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку - відмовити.

Відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л. Гудзенко