Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1465/25
Провадження № 2-о/499/9/26
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 лютого 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в лазі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Великобуялицька сільська рада Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, згідно якої просила суд встановити що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Петрівка Іванівського району Одеської області Україна є її батьком.

В обґрунтування заяви, заявник посилалася на ті обставини, що після смерті її батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, заявник звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька їй було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між нею та ОСОБА_2 , тому що в договорі купівлі-продажу будинку, який входить у склад спадщини, прізвище батька записано з помилками « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 », така ж помилка у свідоцтві про смерть.

Заявник надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заінтересовані особи в призначене судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить наступного висновку.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. На підставі п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 травня 2021 року у справі №523/19129/19 (провадження №61-10712св20) та від 17 листопада 2021 року у справі №214/1816/20 (провадження 61-6397св21), ухвалі від 2 травня 2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61-3761ск22).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження №61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19 (провадження №61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі №227/2188/21 (провадження №61-18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі №568/310/21 (провадження №61-16757св21).

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Як вбачається з поданої ОСОБА_1 заяви, остання вказує, що встановлення даного факту необхідне їй для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_5 на частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Судом за клопотанням заявника було витребувано копію спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів спадкової справи №87/2024 вбачається, що заявник ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 та 04.02.2025 року ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2 на 1/8 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . В даному свідоцтві зазначено, що спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто заявник.

Таким чином, при розгляді справи встановлено, що право заявника на спадкування після смерті батька не порушено, свідоцтво про право на спадщину видане, в свою чергу заявником не доведено належними та допустимим доказами, що встановлення факту родинних відносин між нею та її батьком необхідне їй для реалізації інших законних прав та інтересів, а також про невизнання даного факту відповідними суб`єктами правовідносин, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для встановлення факту родинних відносин.

Керуючись ст.ст.12,13,259,263 - 265,315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа Великобуялицька сільська рада Березівського району Одеської області (вул. Преображенська 118, с. Великий Буялик Березівського району Одеської області, ) про встановлення факту родинних відносин - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ