Справа № 309/648/26
Провадження № 2/309/323/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Кемінь В.Д. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Хустської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилається на те, що при житті ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповідав йому земельну ділянку, що належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗК-013 № 22976.

При зверненні до нотаріальної контори, нотаріусом було роз`яснено, що позивачем пропущено шестимісячний строк, встановлений законом на подання заяви для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися з даним позовом до суду.

Зазначає, що після смерті ОСОБА_2 , позивач тривалий час перебував за кордоном і не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, крім того вважав, що за наявності заповіту зможе прийняти спадщину в будь-який час.

Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, доходжу висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.

Стаття 1272 ЦК України визначає наслідки пропущення строку для прийняття спадщини.

Так, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснено у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, суди відкривають провадження в такій справи у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особи відповідальних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У постанові Верховного Суду від 30 квітня 2020 року по справі № 352/382/18 зазначено, що позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічні висновки викладені зокрема у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19).

З огляду на наведене вище суд до відкриття провадження у справі про визначення особі додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, має перевірити в матеріалах позовної заяви наявність інформації про місце відкриття спадщини, заведення спадкової справи, інших спадкоємців, які прийняли спадщину, у разі їх наявності встановити відсутність їх письмової згоди на подання позивачем заяви про прийняття спадщини, наявність в матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Подана позовна заява таких відомостей не містить і до неї не додано відповідних доказів про це.

При цьому позивачем залучено в якості відповідача Хустську міську раду, як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, залучення якого можливе лише за відсутності інших спадкоємців які прийняли спадщину.

Окрім того, суд зазначає, що за вимогами статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Проте, позивачем подано копії додатків які належним чином не засвідчені.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно заяви, поданої ОСОБА_1 ним заявлено одну позовну вимогу, а саме про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. До матеріалів позовної заяви позивачем не додано квитанцію про сплату судового збору, а також не зазначено наявність підстав згідно яких позивач звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір», вбачається, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно вимог Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01.01.2026 року складає 3328 грн.

Позивач, який є фізичною особою заявлено вимогу немайнового характеру тому враховуючи вимоги Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору складає 1331,20 грн., яку необхідно сплатити за позовну вимогу.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження заяви до суду постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Хустської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали суду, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Кемінь В. Д.