Номер провадження 2/754/5640/26
РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Галась І.А.

при секретарі Кирилова А.А.

за участі: представника позивача - ОСОБА_1

третя особа- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, інфляційних витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , що проживає (зареєстрована) за адресою - АДРЕСА_1 , звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», що знаходиться за адресою - м. Київ, вул. Дегтярівська, 62, про відшкодування матеріальної шкоди, інфляційних витрат.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28.04.2014 р. о 14.00 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volksvagen» державний номер НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Червоногвардійська не врахував дорожньої обстановки, при виїзді з прилеглої території на дорогу і не переконався, що йе буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Seat» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Автомобіль «Volksvagen» державний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 і на час ДТП був під його управлінням.

Автомобіль «Seat» державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 і на час ДТП був під її управлінням.

Відповідно до адміністративного протоколу, складеного співробітниками ВДАІ Деснянського району в м. Києві, довідки УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 28.04.2014 р. , дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 , порушивши вимоги п.2.3 (б0, 10.1 ПДР України, здійснив зіткнення з автомобілем «Seat» державний номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою суду від 11.06.2014 р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України, встановлено, що ДТП сталось з його вини та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу в розмірі 340 грн.

Тобто вину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП було доведено в судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, поліс № АІ/6368007 від 31.03.2014 р. ОСОБА_3 29.04.2014 надала Заяву на виплату страхового відшкодування до СК і документи згідно ст. 35 Закону.

Під час врегулювання її справи працівники ПрАТ « СК « ПЗУ Україна» ОСОБА_4 не надала консультації під час заповнення заяви на виплату страхового відшкодування до СК, про що свідчить його копія з багатьма помилками.

Після цього нею було видано її представнику ОСОБА_1 довіреність нотаріально завірену.

До СК було надано експертизу - Висновок №437 від 22.05.2014 р. з розміром матеріального збитку - 12937,64 грн. А страховик здійснив виплату у розмірі 11156,53 грн., про що свідчить копія повідомлення про отримання переказу фізичним особам про отримання ОСОБА_3 23.06.2014 р.- 11156,53 грн.

Крім того працівники ПрАТ «СК «ПЗУ України» створювали їй та її представнику великі перешкоди при реєстрації документів, які надавались до СК.

Просить зобов`язати Страховика нарешті виплатити належне їй страхове відшкодування у повному обсязі та покарати ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно чинного законодавства України за недбале виконання взятих на себе зобов`язань (а також особисто працівницю ОСОБА_5 та керівника відділу врегулювання збитків СК ОСОБА_6 за постійне перешкоджання та навмисну затримку часу при реєстрації документів згідно чинного законодавства України).

Нею було написано скаргу до Генеральної прокуратури України та до Нацкомфінпослуг.

За результатами перевірки було встановлені ознаки порушення страховиком вимог ст.29, п.34.2 ст. 34, п.35.3 ст.35 і п.36.2 ст.36 Закону. Працівник СК ОСОБА_7 займається шахрайством, застосовуючи обман при розрахунку розміру страхового відшкодування (намагається заволодіти чужим майном - страховим відшкодуванням у розмірі 1555,86 грн. на користь СК).: Це було зроблено після невдалої спроби скористатися шахрайськими послугами оцінювача ОСОБА_8 , який 20.05.2014 р. на огляді її авто погрожував їй, що в неї будуть проблеми з отриманням відшкодування у ПрАТ «СК « ПЗУ Україна».

Отже, її так і не сплачено страхове відшкодування в повному обсязі згідно законодавства України.

Станом на 29.04.2014 р. нею було надано до СК Заяву на виплату та всі документи згідно ст. 35 Закону.

Згідно вимог ст. 36.2 Закону страховик зобов`язаний був здійснити виплату протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування. Але страховиком не було узгоджено з нею розмір відшкодування і вчинено шахрайські дії у змові з оцінювачем ОСОБА_8 .

Повідомлення про прийняте рішення страховиком їй так і не було направлено.

Згідно вимог Закону, виплата повинна була бути здійснена ще т14 травня 2014 року.

Страхове відшкодування нею отримано 23.06.2014 р. згідно повідомлення про отримання переказу фізичним особам у розмірі 11156,53 грн.

Пеня за прострочення виплат 12806,64 грн. складає: 266,66 грн.

Розрахунок пені з 12806,64 грн. - з 15.05.2014 р. по 23.06.2014 - 12806,64 х (9,5 %х2) /365 х 40 (днів) =266,66;

Розрахунок Індексу інфляції з СК (Фінансовий портал Мінфіна): 103,8 % х 101,1 % = 12806,64 х 104,84%) - 12806,64=13426,48-12806,64=619,84 грн.

3% річних: ( 12806,64/100) х 3=128,07х3=384,21; (384,24/368) х 40=42,40 грн.

В зв`язку з вищенаведеними порушеннями законодавства України з боку ПрАТ «СК «ПЗУ України» їй, як власнику пошкодженого автомобіля «Seat» державний номерний знак НОМЕР_2 не відшкодовано матеріальний збиток в повному обсязі, згідно Висновку №437 від 22.05.2014 р. у розмірі 1650,11 грн. ( 12937,64 грн. +869,00 грн.-1000,00 грн.) -111456,53 грн. = 1650,11 грн.

Невідшкодований збиток з боку відповідача складає : 1650,11 грн.

Розрахунок пені :

1. Період прострочення становить : 1 089 днів - з 24.06.2014 року. по 22.10.2016 р.

З 24.06.2014 р. по 16.07.2014 р. - 1650,11 х ( 9,5%х2)/365х23 (дні)=19,76 грн.;

З 17.07.2014 р. по 12.11.2014 р. - 1650,11 х ( 12,5%х2)/365х119 (днів)=134,49 грн.;

З 13.11.2014 р. по 05.02.2015 р. - 1650,11 х ( 14,0 % х2)/365х85 (днів)=107,60 грн.;

З 06.02.2015 р. по 03.03.2015 р. - 1650,11 х (19,5%х2)/365х26 (днів)= 45,84 грн.;

З 04.03.2015 р. по 27.08.2015 р. - 1650,11 х ( 30 %х2)/365х177 (днів)=480,11 грн.;

З 28.08.2015 р. по 24.09.2015 р. - 1650,11 х ( 27 %х2)/365х28 (дні)= 68,35 грн.;

З 25.09.2015р. по 21.04.2016 р. - 1650,11 х ( 22 %х2)/365х210 (дні)=417,72 грн.;

З 22.04.2016 р. по 26.05.2016 р. - 1650,11 х ( 19 %х2)/365х35 (дні)= 60,13 грн.;

З 27.05.2016 р. по 23.06.2016 р. - 1650,11 х ( 18 %х2)/365х28 (дні)=45,57 грн.;

З 24.06.2016 р. по 28.07.2016 р. - 1650,11 х ( 16,5%х2)/365х35 (дні)=52,21 грн.;

З 29.07.2016 р. по 15.09.2016 р. - 1650,11 х ( 15,5%*2)/365х49 (дні)=68,67 грн.;

З 16.09.2016 р. по 27.10.2016 р. - 1650,11 х ( 15 % *2)/365х42 (дні)=56,96 грн.;

З 28.10.2016 р. по 13.04.2017 р. - 1650,11 х ( 14 %*2)/365х168 (днів)=212,66 грн.;

З 14.04.2017 р. по 16.06.2017 р. - 1650,11 х ( 13%*2)/365х64 (день)=75,23 грн.

Пеня з 1650,11 грн. складає 1845,30 грн.

Всього пеня складає 2111,96 грн.: 1845,30 грн. +266,66 грн. = 2111,96 грн.

Розрахунок індексу інфляції з СК (Фінансовий портал Мінфіна): 101,0% х100,4%х100,8%х102,9%х102,4%х101,9%х103,0%х103,1%х105,3%х110,8%х114,0%х102,2%х100,4%х102,3%х102,0%х100,7%х100,9%є101,0%х103,5%х100,1%х101,8%х102,8%х101,8%х100,9%х101,1%х101,0%х101,8%х100,9%х101,3*=201,53% (1650,11 х 201,53%) - 1650,11 - 3325,46-1650,11 = 1675,35 гривень.

3% річних : (1650,11/100) х 3 = 16,5 х 3 = 49,50; (49,50/365) х 1089 = 147,69 грн.

Всього до виплати з СК 6 247,05 грн.: 1650,11+2111,96+619,84+42,10+1675,35+147,69 = 6247,05 грн.

Виплата страхового відшкодування зводиться до сплати грошей, відтак є грошовим зобов`язанням.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Грегуля О.В. від 21 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, витрат від інфляції і трьох процентів річних, у справі № 754/7989/17 повернуто позивачці для подання до належного суду.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року скасовано та вирішено направити питання про відкриття провадження по справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року Грегуля О.В. позовну заяву ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, витрат від інфляції і трьох процентів річних у справі № 754/7989/17 залишено без руху.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 08 листопада 2017 року Галась І.А. позовну заяву ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, витрат від інфляції і трьох процентів річних, у справі № 754/14652/17 повернуто позивачу.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року Грегуля О.В. позовну заяву ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, витрат від інфляції і трьох процентів річних у справі № 754/7989/17 повернуто позивачу.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року Журавської О.В. позовну заяву ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у справі № 754/13717/17 залишено без руху.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2018 року, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 23 січня 2018 року, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року Грегуля О.В. позовну заяву ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, витрат від інфляції і трьох процентів річних у справі № 754/7989/17 залишено без руху.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 01 березня 2018 року Галась І.А. відкрито провадження у справі №754/14652/17 за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, інфляційних витрат.

02 березня 2018 року позивачем ОСОБА_3 подано заяву про усунення недоліків (відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Грегуля О.В.).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року Грегуля О.В. заяву ОСОБА_3 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Грегуля О.В., у цивільній справі №754/7989/17 за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, витрат від інфляції і трьох процентів річних,- залишено без розгляду.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року Грегуля О.В. відкрито провадження у справі № 754/7989/17 за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних внаслідок збитків, завданих джерелом підвищеної безпеки.

22 липня 2018 року позивачем на адресу суду подано клопотання про витребування доказів а саме, витребувати у ПрАТ « СК « ПЗУ України» оригінал Висновку № 437 від 22.05.2014.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року зобов`язано Грегуля О.В. у справі № 754/7989/17 ПрАТ «СК «ПЗУ України» надати належним чином завірену копію висновку № 437 від 22.05.2014 року разом з усіма додатками- кольоровими фото та протоколом огляду та документами, на підставі яких страховик здійснив розрахунок та виплату страхового відшкодування.

01 жовтня 2018 року представником ПрАТ «СК «ПЗУ України» Ю.М. Бугаєнко подано відзив по цивільній справі №754/14652/17, відповідно до якого просять відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі з огляду на наступне.

23.03.2014 року між відповідачем та ОСОБА_2 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6368007.

Даний Поліс був укладений на підставі вимог Цивільного кодексу України, Закону України « Про страхування», Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно дану Полісу забезпеченим транспортним засобом є «Volksvagen Transporter» державний номер НОМЕР_1 .

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.2014 року по справі №754/2212/14: ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП стосовно події 28.04.2014 року.

29.04.2014 року до Відповідача звернувся із заявою про відшкодування транспортного засобу «Seat» державний номерний знак НОМЕР_2 під час події 28.04.2014 року позивач. Дану заяву було прийнято страховиком до розгляду та проведено дії по встановленню всіх обставин випадку, які б давали можливість прийняти рішення про виплату страхового відшкодування.

З метою визначення розміру страхового відшкодування, та встановлення вартості матеріального збитку, завданого позивачу, внаслідок пошкодження автомобіля «Seat» державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідач замовив проведення незалежної оцінки в ТОВ «СОС Сервіс Україна».

ТОВ «СОС Сервіс Україна» повідомила відповідача про те, що експерт якому доручено проведення дослідження неодноразово зв`язувався з позивачкою, але не зміг домовитися про проведення огляду ТЗ. Позивачка постійно переносила дату огляду, при цьому повідомляла, що вона сама зателефонує та повідомить дату.

16.05.2014 року відповідач отримав телеграму, згідно якої 20.05.2014 року відбудеться огляд автомобіля «Seat Ibiza» державний номерний знак НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_2 .

В листі від 23.05.2014 року за №7 ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза-Стандарт» до відповідача за підписом Директора Горобец В.В., зазначається: «30.04.2014 року до ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза-Стандарт» надійшла заявка на огляд колісного транспортного засобу «Сеат», державний номерний знак НОМЕР_2 . З 30.04.2014 року працівниками ввіреного їм товариства було здійснено більше п`яти телефоних дзвінків власнику транспортного засобу з метою узгодження дати та часу проведення огляду. Проте на всі дзвінки відповідь гр. ОСОБА_12 . Була на кшталт «я не в Києві», «автомобіль за межами міста», «в даний момент мені не зручно розмовляти». Востаннє (19.05.2014 року) гр. ОСОБА_3 заявила, що вона надіслала на адресу страхової компанії повідомлення телеграфом про проведення огляду КТЗ «Сеат» державний номерний знак НОМЕР_2 , незалежною експертною організацією. Також в грубій формі та недоброзичливим тоном гр. ОСОБА_3 зазначила, що дані про час та місце проведення огляду вони можуть дізнатися у страховій компанії (ПрАТ СК « ПЗУ УКраїна»). 20.05.2014 року о 9 год.30 хв. він особисто прибув на огляд транспортного засобу «Сеат», державний номерний знак НОМЕР_2 за адресою м. Київ, вул. Любачевського 23/4 (СТО «Ралі Сервіс Центр»). Перед початком огляду автомобіля, він ознайомив присутніх із заявкою на огляд колісного транспортного засобу «Сеат», державний номерний знак НОМЕР_2 . При огляді транспортного засобу були присутні оцінювач ОСОБА_13 , якого він знає особисто, власник ТЗ - гр. ОСОБА_3 , її чоловік, та представник власника. При паралельному проведені огляду транспортного засобу ним та оцінювачем ОСОБА_13 , ним було зроблено зауваження останньому з приводу не внесення в протокол огляду та не в фіксуванні фотографічним способом пошкоджень, які були присутні на автомобілі «Сеат», державний номерний знак НОМЕР_2 , але яку не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою по даному страховому випадку. Після його зауваження оцінювачу, представник власника почав вимагати у нього договір про співпрацю між ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза -Стандарт» та ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Крім того, дана особа наказала власнику не надавати йому для огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. На його заперечення та повторну демонстрацію заявки та повідомлення телеграфом, представник власника зазначив, якщо він не перестане проводити огляд ТЗ та продовжить фотографувати автомобіль, він викличе міліцію та ним будуть вжиті всі заходи для того, щоб правомірність його дій перевірялися правоохоронними органами в приміщенні РВ УМВС України».

30.05.2014 року відповідачем було отримано від позивача Висновок експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку КТС «Seat Ibiza» державний номерний знак НОМЕР_2 № 437 від 22.05.2014 року.

Відповідач враховуючи Висновок №437 склав страховий акт №UA025/L01/01 від 17.06.2014 року та розрахунок страхового відшкодування до нього на підставі якого було проведено виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу у розмірі 11245,78 грн. на користь позивача (Платіжне доручення №240574 від 17.06.2014 року).

Так, як позивачем не було надано на адресу відповідача документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту то сума страхового відшкодування була зменшена на суму податку на додану вартість.

Листом за № 4084-31 від 17.06.2014 року відповідач повідомив позивача про виплату страхового відшкодування стосовно події 28.04.2014 року.

Листом за № 4436/1-31 від 27.06.2014 року відповідач повторно повідомив позивачку про виплату страхового відшкодування, також було повідомлено, що після надання документального підтвердження факту проведеного ремонту, відповідач здійснить доплату суми зниження-податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене, відповідач виконав свої зобов`язання за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в повному обсязі, не порушуючи прав та інтересів позивачки.

Також, відповідач на виконання ухвали від 24.07.2018 надсилає на адресу суду копію матеріалів страхової справи стосовно події 28.04.2014 року.

13 червня 2019 року представником ПрАТ « СК « ПЗУ України» Ю.М. Бугаєнко подано заяву про залишення цивільної справи №754/7989/17 без розгляду у зв`язку з тим, що в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває на розгляді справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних внаслідок збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року Грегуля О.В. задоволено заяву та залишено без розгляду позовну заяву у справі № №754/7989/17 за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних внаслідок збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки.

Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2019 року Грегуля О.В. прийнято до провадження справу № 754/7989/17 за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, витрат від інфляції і трьох процентів річних.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019 року Грегуля О.В. у справі № 754/7989/17 визнано усне клопотання представника позивача про відвід судді необґрунтованим.

З метою уникнення затягування розгляду справи по суті та сприяння учасникам справи в доступі до правосуддя прийнято самовідвід головуючого у справі №754/7989/17 судді Грегуль О.В.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2019 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Панченко О.М.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року Панченко О.М. прийнято цивільну справу №754/7989/17 до провадження та призначено підготовче засідання.

18 грудня 2019 року у справі 754/14652/17 представником позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подано клопотання про виклик свідків, а саме представника ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» - ОСОБА_16 та оцінювача ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза-Стандарт» ОСОБА_8.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року Панченко О.М. у справі № 754/7989/17 усне клопотання представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 задоволено.

Об`єднано в одне провадження цивільну справу №754/7989/17 (2/754/7535/19) за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «СК «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, втрат від інфляції і 3% річних та цивільну справу №754/14652/17 (2/754/3618/20) за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «СК «ПЗУ Україна» про стягнення матеріальної шкоди, втрат від інфляції і 3% річних, присвоївши справі загальний номер 754/14652/17 (2/754/3618/20).

14 травня 2020 року №764/19 від представника ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» - ОСОБА_16 надано пояснення за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про виклик його як свідка по справі №754/14652/17.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 24 січня 2023 року Галась І.А. забезпечено докази в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, інфляційних витрат. Витребувано у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» належним чином завірену копію Висновку № 437 від 22 травня 2014 року з додатками, протоколом огляду та документами (в тому числі фото), на підставі яких страховик здійснив розрахунок та виплату страхового відшкодування. Витребувано у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» для огляду в судовому засіданні оригінал Висновку № 437 від 22 травня 2014 року з додатками, протоколом огляду та документами (в тому числі фото), на підставі яких страховик здійснив розрахунок та виплату страхового відшкодування.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року Галась І.А. забезпечено докази в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, інфляційних витрат. Витребувано у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» належним чином завірену копію матеріалів страхової справи - дорожньо транспортна пригода сталась 28 квітня 2014 року за участі автомобіля «Seat Ibiza» державний номерний знак НОМЕР_2 який належить ОСОБА_3 .

Листом Вих. 69/13 від 27.02.2023 року представник ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» О. Аврамець на виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, інфляційних витрат повідомив, що висновок №473 від 22.05.2014 року був виконаний на замовлення позивача, у неї знаходиться орігінал і копія. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» має лише копію висновку №437 у тому вигляді та в кількості аркушів, що була надана до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» позивачкою, яка вже неодноразово надавалась до суду, в тому числі і з відзивом по справі.

16 березня 2023 року на адресу суду надійшов лист вих. №101/13 від 15.03.2023 року від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про надсилання повторно копію матеріалів страхової справи стосовно події 28.04.2014 року.

24 квітня 2023 року Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направив до суду для виконання та до відома постанову від 14.04.2023 №71568645/22 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, винесену при примусовому виконанні ухвали №754/14652/17 від 27.02.2023, що видав Деснянський районний суд м. Києва.

13 вересня 2023 року на адресу суду від представника ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» - ОСОБА_16 надано заяву про долучення до матеріалів справи повторних пояснень від 14 травня 2020 року №764/19.

11 жовтня 2023 року на адресу суду від позивача ОСОБА_3 подана заява про збільшеня позовних вимог, відповідно до яких зазначено наступне.

Стягнути з ПрАТ «СК « ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_3 14555, 40 грн. матеріальної шкоди, пені, інфляційних втрат, 3% річних, 30000грн. моральної шкоди судові витрати пропорційно задоволених вимог.

10 листопада 2023 року через підсистему «Електронний суд» від представника ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» - Саліженко М.В. надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог.

В доповнення відзиву представника ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 26.09.2018 на позовну заяву Позивача, також на заяву Позивача про збільшення позовних вимог від 10.10.2023 Відповідач заперечує проти заявлених вимог та надає відзив по справі.

Відповідач виконав свої зобов`язання за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в повному обсязі, не порушуючи прав та інтересів Позивачки.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.04.2014 на адресу Страховика від Позивача

надійшла заява про настання страхового випадку.

Отже, строк 90 днів на виплату страхового відшкодування з дня отримання Страховиком Заяви на виплату 29.04.2014, мав би сплинути 30.07.2014.

Таким чином, оскільки виплата страхового відшкодування була проведена Позивачу 17.06.2014, що підтверджується платіжним дорученням №24057, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не має підстав для відшкодування Позивачу пені, оскільки виплата страхового відшкодування була здійснена Відповідачем в межах визначеного ст. 36.2 Закону 90-денного строку з дня отримання заяви про страхове відшкодування, а не складання повідомлення про ДТП, як помилково вважає Позивач.

Зважаючи на викладене, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у повному обсязі виконало свої зобов`язання перед Позивачем та сплатило Позивачу страхове відшкодування у сумі та у строки, визначені відповідно до законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, незрозуміло, як Позивач cпівставляє встановлену ним вимогу відшкодувати моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.

Вважають, що в даному випадку Позивач не довів, що організаційні та консультативні

послуги що були надані Відповідачем в рамках Програми, призвели до його погіршення стану здоров`я, душевних страждань або негативно вплинули на Позивача, що є обов`язковою умовою при вирішенні питання відшкодування моральної шкоди (згідно ст. 23 ЦК України).

Відтак, з урахуванням відсутності протиправності дій Відповідача, відсутні підстави відшкодування завданої Позивачу моральної шкоди, в тому числі за недоведеністю останньої.

З урахуванням викладеного вище, Відповідач заперечує проти позовних вимог також щодо стягнення на користь Позивача матеріальної шкоди, пені, інфляційних витрат, 3% річних та моральної шкоди у повному обсязі та просить долучити даний відзив до матеріалів справи.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Позивача до Відповідача в повному обсязі.

05 березня 2024 року на адресу суду надійшов лист вих. №150/13 від 04.03.2024 року від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про надсилання повторно копію матеріалів страхової справи стосовно події 28.04.2014 року.

09 лютого 2026 року ОСОБА_3 долучила додаткові пояснення по справі, відповідно до яких запропонувала суду повно і всебічно розглянути всі її скарги на протиправні дії працівників ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» під час врегулювання події, яка сталася 28.04.2014 року і винести з цього приводу окрему ухвалу щодо порушень законодавства України з боку ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» під час виплати їй страхового відшкодування по страховій події від 28.04.2014 року.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просила позов задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо позову не заперечував.

Також під час судового засідання був допитаний свідок ОСОБА_16 який суду пояснив, що на час події він був представником підрозділу товариства ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» начальник відділу з питань економічної безпеки, (на даний час директор служби безпеки).

20.05.2014 року він отримав дзвінок від працівниці рецепції ПрАТ СК ПЗУ України з проханням підійти до них, так як з їх слів, невідомий чоловік впродовж тривалого часу кричить у холі, на нього неможливо вплинути. Підійшовши він переконався та намагався злагодити конфлікт, надавши йому свої візитку, після чого хвилин 20-25 вони спілкувалися. Він представився представником позивача, продовжував емоційно висловлюватися та провокував присутніх на конфлікт. Після неможливості діалогу з ОСОБА_1 , ОСОБА_16 почав розмову з ОСОБА_3 , яка тривала 5 хвилин, але ОСОБА_1 почав знову кричати та не хотів діалогу. Окремо хочу зазначити, що представник служби безпеки не впливає на рішення про відмову у виплаті, ніякого відношення до вирішення питання до виплат не має, та пояснив, що у страховій компанії є асестуючою компанією, які фіксують ДТП та направляють аварійного комісара . Коли аварійний комісар з`явився на огляд , ОСОБА_1 не допустив його до огляду автомобіля, про що було повідомлено підрозділ врегулювання спору. Щодо іншого свідка аварійного комісара ОСОБА_8 відомостей не знає.

Представник позивача ОСОБА_1 знав аварійного комісара ОСОБА_8 але штучно створив проблему у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 забув документи, та не допустив останнього до огляду автомобіля.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, пояснення свідка, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 28.04.2014 р. о 14.00 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volksvagen» державний номер НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Червоногвардійська не врахував дорожньої обстановки, при виїзді з прилеглої території на дорогу і не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Seat» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volksvagen» державний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ СК « ПЗУ Україна» полісом №АІ/6368007.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою.

29.04.2014 року ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про відшкодування транспортного засобу «Seat» державний номерний знак НОМЕР_2 під час події яка сталася 28.04.2014 року.

Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Постановою суду від 11.06.2014 р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу в розмірі 340 грн.

Так, згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 33 вищезазначеного Закону встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо- транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Згідно ст. 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

З метою визначення розміру страхового відшкодування, та встановлення вартості матеріального збитку, завданого позивачу, внаслідок пошкодження автомобіля «Seat» державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідач замовив проведення незалежної оцінки в ТОВ «СОС Сервіс Україна».

Листом від 23 травня 2014 року №7 ТОВ «СОС Сервіс Україна» повідомила ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про те, що експерт якому доручено проведення дослідження неодноразово зв`язувався з позивачкою, але не зміг домовитися про проведення огляду ТЗ. Позивачка постійно переносила дату огляду, при цьому повідомляла, що вона сама зателефонує та повідомить дату.

16.05.2014 року ТОВ «СОС Сервіс Україна» направила відповідачу -ПрАТ СК « ПЗУ Україна» повідомлення - телеграму згідно якої повідомив, що 20.05.2014 року відбудеться огляд автомобіля «Seat Ibiza» державний номерний знак НОМЕР_2 за адресою м. Київ, вул. Любачевського 23/4.

Відповідно до Висновку експерта автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку КТС № 437 від 22 травня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобувнаслідок ДТП автомобілю «Seat Ibiza» державний номерний знак НОМЕР_2 становить 12 937,64 грн. Вартість проведення даної експертизи склала 864 грн.

Відповідно до страхового акту №UA025/L01/01 від 17.06.2014 року та розрахунку страхового відшкодування загальний розмір страхового відшкодування становить 11 245,78 грн.

Виплата страхового відшкодування була проведена Позивачу 17.06.2014, що підтверджується платіжним дорученням №24057, в сумі 11 245,78 грн.

Листом за № 4436/1-31 від 27.06.2014 року ПрАТ СК « ПЗУ Україна» повідомив ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування, в розмірі 11245,78 грн. розрахованого на підставі наданого Висновку експерта автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку КТС № 437 у термін, що не перевищує встановленого ст. 36. Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи подану письмову заяву 29.04.2014 р.

В той же час звернули увагу на те, що ОСОБА_3 не було надано на адресу Страховика документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту і сума страхового відшкодування була зменшена на суму податку на додану вартість, що відповідає ст.36 Закону. Після надання нею документу буде розглянуто питання про доплату страхового відшкодування.

Разом з тим, матеріали справи містять заяву представника ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про збільшеня позовних вимог, відповідно до яких зазначено: Стягнути з ПрАТ «СК « ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_3 14 555, 40 грн. матеріальної шкоди, пені, інфляційних втрат, 3% річних, 30 000 грн. моральної шкоди.

Страховиком 17 червня 2014 року виплачено 11 245,78 грн., що є меншою сумою від встановленого експертного розміру шкоди.

Суд встановив, що обов`язок страховика полягає у відшкодуванні повного розміру оціненої шкоди в межах страхової суми. Вирахування податку на додану вартість не може зменшувати обсяг відповідальності страховика у випадку, коли розмір шкоди визначено експертним шляхом та не спростований відповідачем.

Отже, з відповідача підлягає стягненню повна сума матеріальної шкоди з урахуванням раніше виплаченої суми.

Суд встановив, що зменшення страхового відшкодування на суму податку на додану вартість було здійснено страховиком без достатніх правових підстав, оскільки обов`язок відшкодування шкоди виникає з моменту настання страхового випадку і не ставиться у залежність від фактичного проведення ремонту потерпілим.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої страхове відшкодування має компенсувати реальний розмір шкоди, визначений експертним шляхом, а утримання ПДВ можливе лише за наявності беззаперечних доказів того, що ремонт не проводився або не планується.

Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений строк.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Крім того, відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі несвоєчасної виплати страхового відшкодування страховик зобов`язаний сплатити пеню.

З огляду на викладено вище суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, пені, інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 14 555,40 гривень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується за наявності вини особи, яка її завдала.

Відповідно до ст. 611 ЦК України одним із правових наслідків порушення зобов`язання є відшкодування моральної шкоди, якщо це встановлено законом або договором.

Судом встановлено, що відповідач не здійснив повного відшкодування шкоди у встановлений строк, що зумовило необхідність звернення позивача до суду та тривалий захист її порушеного права.

Представник позивача ОСОБА_1 зазначає в своїх скаргах про наявність конфліктної ситуації з представниками ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», яка виникла через непрофесіоналізм і нахабну поведінку, не коректне спілкування та нахабне втручання інших працівників в розмову.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 20 000 грн, що є достатнім та справедливим способом компенсації немайнових втрат позивача.

Судом під час судового засідання досліджено додаткові пояснення позивача ОСОБА_3 , у яких вона просить повно і всебічно розглянути всі її скарги на дії працівників ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та винести окрему ухвалу щодо порушень законодавства під час виплати страхового відшкодування від 28.04.2014 року.

Відносно постановлення окремої ухвали, то згідно ч. 1 ст. 262 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства.

Суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали відносно посадових осіб ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», оскільки позивачем не надано доказів порушеннями останніми норм законодавства. Крім того, сам зміст заяви про постановлення окремої ухвали є не зрозумілим, необґрунтованим та містить вимоги, задоволення яких не передбачено чинним законодавством.

Щодо інших тверджень учасників процесу, включаючи покази свідка, суд зазначає, що вони, були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 8, 25 Закону України «Про страхування», ст. ст. ст. 22, 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, інфляційних витрат - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 14 555 гривень 40 копійок, моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень та понесені витрати судового збору у розмірі 640 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У постановленні окремої ухвали відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: