ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 лютого 2026 року м. Чернівці Справа № 723/1786/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Лисака І.Н.,

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства «СГТ Полонина-Агро», в інтересах якого діє Померанська Ганна Ігорівна, на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2025 року у справі за позовом Фермерського господарства «СГТ Полонина-Агро» до ОСОБА_1 , Сторожинецької міської ради про скасування державної реєстрації права оренди земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2025 року в задоволенні позову ФГ «СГТ Полонина-Агро» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду сторона позивача оскаржила його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 13 січня 2026 року апеляційну скаргу ФГ «СГТ Полонина-Агро», в інтересах якого діє Померанська Г.І., на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2025 року залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору у визначеному розмірі.

На виконання вимог вказаної ухвали стороною апелянта подано платіжну інструкцію №1348 від 23 січня 2026 року про сплату судового збору у розмірі 4542 грн та заяву, у якій вказано, що вимога позивача про скасування державної реєстрації права оренди земельних ділянок випливає з одного нікчемного правочину, а тому з посиланням на постанову Верховного Суду у справі №756/7370/16-ц вважає, що заявлені вимоги є однією вимогою немайнового характеру.

Надалі, ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 27 січня 2026 року продовжено ФГ «СГТ Полонина-Агро», в інтересах якого діє Померанська Г.І., встановлений в ухвалі Чернівецького апеляційного суду від 13 січня 2026 року процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Судом вказано, що з урахуванням сплаченого судового збору, апелянту слід доплатити решту у визначеному порядку та розмірі.

Так, 02 лютого 2026 року на виконання вимог ухвали суду апелянтом подано заяву, в якій вказує, що визначена сума є непомірною для малого та середнього Провадження №22-ц/822/372/26

підприємництва в Україні.

Крім того, звернуто увагу суду на рішення Конституційного Суду України від 28 листопада 2013 року №12-рп/2013, в якому зазначено, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду, а тому сторона апелянта просила зазначене врахувати.

Отже, станом на 05 лютого 2026 року стороною апелянта не усунуто недоліки апеляційної скарги у встановлений апеляційним судом строк, який сплив 02 лютого 2026 року, тобто вимоги ухвали не виконані.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до приписів статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Серед основних засад судочинства Конституцією України встановлено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги встановлено статтею 356 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже, підставою для відкриття провадження у справі, крім іншого, є сплата судового збору у відповідному порядку та розмірі, що зроблено не було.

Нормами частини 1 та частини 3 статті 136 ЦПК України обумовлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Звільнення від сплати судового збору, відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 ЗУ «Про судовий збір», належить до повноважень суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд, зокрема зменшити сплату судового збору.

Для вчинення судом дій з приводу зменшення, відстрочення чи розстрочення розміру судового збору для учасника справи, який заявляє таке клопотання, має оцінюватися індивідуально з урахуванням фактичної можливості сплатити збір та наслідків відмови у такому доступі для права на судовий захист.

Однак, стороною апелянта жодних дій, крім як ствердження про подання позову, який містить одну вимогу немайнового характеру, не вчинено, не подано до суду апеляційної інстанції клопотання про зменшення, відстрочення чи розстрочення сплати такого, а також доказів непомірності визначеного розміру судового збору до майнового стану ФГ «СГТ Полонина-Агро».

Будь-яких інших заяв, клопотань з вказаного приводу, що могло відповідати добросовісній процесуальній поведінці особи, яка ініціювала апеляційне провадження, не здійснювалося за вказаний період часу, судовий збір за подання апеляційної скарги не сплачено в повному розмірі, а суд позбавлений права без ініціювання питання з приводу обставин, передбачених ст.136 ЦПК України, самостійно збирати докази фінансового стану юридичної особи та оцінювати спроможності апелянта сплатити судовий збір.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст.129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з іншої.

Суд нагадує, що зацікавлена сторона зобов`язана проявити особливу старанність у захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany), і як наслідок, вжити необхідні заходи для ознайомлення з рухом провадження у справі.

Тобто сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Апеляційний суд також констатує, що інтереси апелянта у цій справі представлені професійною юридичною допомогою адвоката, який в силу свого статусу обізнаний з правами й обов`язками учасника судового процесу, що не зобов`язує суд додатково роз`яснювати апелянту права, передбачені ст.136 ЦПК України та ст.8 ЗУ «Про судовий збір».

Частиною 2 ст.357 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.3 ст.185, ч.6-8 ст.357 ЦПК України у разі не усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги (ч.7 ст.185 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «СГТ Полонина-Агро», в інтересах якого діє Померанська Ганна Ігорівна, на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2025 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її складання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.Н. Лисак

Судді: І.М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк