№ 317/1167/26
№ 2/317/956/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Ачкасов О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області відділ примусового виконання рішень, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2026 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області відділ примусового виконання рішень, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Дослідивши зазначену позовну заяву, суддя встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрована у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позивачем у позові зазначено, що відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується відповіддю №2404441 від 02.03.2026 р. з Єдиного державного демографічного реєстру.

Але, згідно відповіді №2404453 від 02.03.2026 р. щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , тобто поза межами територіальної юрисдикції Запорізького районного суду Запорізької області.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до п. 2 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою КМУ від 22.09.2016 року №646, єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб це автоматизований банк відомостей, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які є внутрішньо переміщеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 4-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб створюється з метою обліку таких осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Крім того, у своєму роз`ясненні від 02.09.2022 Верховний Суд зазначив, що якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО, то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування. Але якщо такої довідки у переселенця немає, тобто особа з тих чи інших причин не зареєструвалася як ВПО, але все ж хоче подати позов у суд, то, на жаль, у такому випадку позов у найближчий суд особа подати не зможе. В такому випадку переселенці повинні подавати позови в ті суди, яким була визначена територіальна підсудність судів, які залишаються в зоні бойових дій чи в окупації. Винятком є встановлення факту смерті.

Відповідно до наявної в матеріалах справи інформації про те, що відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внутрішньо переміщена особа в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб, є належним доказом того, що на момент звернення до суду з позовом відповідач, як переміщена особа, фактично проживає на території Богородчанського району, Івано-Франківської області.

Зі змісту ч. 9 ст. 187 ч. 9 ЦПК України, слідує, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на вищевикладене, наявні підстави для передання даної справи за підсудністю за фактичним та зареєстрованим місцем проживання відповідача, як внутрішньо переміщеної особи до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 259-260, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області відділ примусового виконання рішень, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, - передати для розгляду до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області (77700, Івано-Франківська область, смт. Богородчани, вул.Тараса Шевченка, 68) - за підсудністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: О.М. Ачкасов