Справа № 708/484/25
Провадження № 2/708/15/26
УХВАЛА

03 лютого 2026 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Попельнюха А.О.,

з участю:

секретаря судових засідань Омельченко Ю. М.,

представника позивачки адвоката Сучила А. О.,

представниці відповідача адвоката Борзяк В. А.,

розглянув у підготовчому засіданні в залі судових засідань Чигиринського районного суду Черкаської області в режимі відеоконференції спільну заяву сторін про укладення мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Сучила А. О. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у зв`язку із відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.05.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

На підставі розпорядження заступника керівника апарату Чигиринського районного суду Черкаської області № 35 від 19 червня 2025 року у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 у відставку проведений повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2025 головуючим суддею у вказаній цивільній справі визначений суддя Попельнюх А. О.

Ухвалою суду від 24.06.2025 справа прийнята суддею до свого провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 27.06.2025 підготовче засідання було відкладено за клопотанням представників сторін, яке було обґрунтовано необхідністю обговорення та узгодження умов можливої мирової угоди між сторонами.

Протокольною ухвалою суду від 16.07.2025 у підготовчому засіданні оголошена перерва для надання можливості представникам сторін надання суду додаткових доказів.

Протокольною ухвалою від 10.09.2025 підготовче засідання відкладено для надання можливості представникам долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Ухвалою суду від 26.09.2025 задоволено клопотання представниці відповідача адвоката Борзяк В. А. про витребування доказів, а саме копій спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у зв`язку із чим розгляд справи був відкладений. У визначений ухвалою суду строк витребувані докази надані суду та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 27.10.2025 у затвердженні мирової угоди, наданої суду у первісній редакції, було відмовлено, розгляд справи відкладено.

Після цього сторонами суду була надана спільна заява про укладення мирової угоди та мирова угода у новій редакції, відповідно до якої сторони дійшли спільної згоди щодо вирішення наявного спору на основі взаємних поступок та визначення належності спадкового майна, яке увійшло до спадкової маси померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку із необхідністю долучення до матеріалів справи додаткових доказів підготовче засідання було відкладено протокольною ухвалою суду.

За умовами укладеної угоди позивачка ОСОБА_1 отримує у власність такі складові спадкової маси:

-Транспортний засіб TOYOTA HIGHLANDER, номерний знак НОМЕР_1 , 2017 року випуску;

-Трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

-Житловий будинок АДРЕСА_2 .

У свою чергу відповідач ОСОБА_2 отримує у власність такі складові спадкової маси, що залишилися після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-Транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, номерний знак НОМЕР_2 , 2013 року випуску;

- частку земельної ділянки площею 3,1459 га, кадастровий номер :02:000:0053;

-Земельну ділянку площею 3,3271 га, кадастровий номер :02:000:0029;

-Корпоративні права (100 % статутного капіталу) Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрімм текс» ().

З урахуванням, що складові частини спадкової маси, яка переходить у власність ОСОБА_2 , за вартістю перевищує вартість складових частин спадкової маси, яка переходить у власність ОСОБА_1 , сторони домовилися, що ОСОБА_2 виплачує ОСОБА_1 компенсацію в різниці вартості часток спадкової маси у розмірі 42 000,00 доларів США у гривневому еквіваленті згідно курсу продажу долара на дату проведення платежу.

У підготовчому засіданні представники сторін адвокат Сучило А. О. та адвокат Борзяк В. А. подану мирову угоди підтримали та просили суд її задовольнити.

Заслухавши учасників, дослідивши мирову угоду та матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Під час розгляду справи судом установлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. До кола спадкоємців першої черги за законом після його смерті увійшли позивачка у справі дружина померлого ОСОБА_1 (попереднє прізвище ОСОБА_6 ), відповідач у справі син померлого ОСОБА_2 та батько померлого ОСОБА_5 . Кожен із спадкоємців окремо звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом.

Згодом, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкування частини належного померлому майна відбувалося за посвідченим ним заповітом, щодо іншої частини майна померлого спадкування відбувалося за законом, спадкоємцем першої черги за законом (за правом представлення) є онук померлого ОСОБА_2 .

Вимоги до порядку укладення мирової угоди визначені законодавцем у статті 207 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до частини п`ятої статті 207 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Запропоновані сторонами спору умови мирової угоди не відповідають вимогам чинного законодавства до неї, зокрема за визначеним сторонами порядком поділу майна сторони серед іншого узгодили передачу у власність ОСОБА_1 трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Проте суд не може погодитися із таким варіантом поділу спадкового майна померлого ОСОБА_4 , що обґрунтовується таким.

Право власності на спірну квартиру було набуто ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.03.2000, посвідченого завідуючою Чигиринською державною нотаріальною конторою Кашицькою О. Г., зареєстрованого в реєстрі за № 684. Під час укладення даного правочину ОСОБА_4 визначений титульним власником набутого майна. Також під час підготовчого засідання судом було установлено, що ОСОБА_4 перебував у шлюбі із ОСОБА_7 з 31.08.1996 до 10.11.2015., відповідно зазначене майно набуто ним під час перебування у шлюбі.

У той же час особисті і майнові відносини, які виникають в сім`ї між подружжям, станом на момент набуття права власності, мали нормативне врегулювання відповідно до положень Кодексу про шлюб та сім`ю України (у редакції від 09.02.2000).

Майнові права та обов`язки подружжя були урегульовані положеннями Глави 6 Кодексу про шлюб та сім`ю України. У свою чергу інститут спільної сумісної власності подружжя визначав, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку (ст. 22 КпШСУ).

Відповідно до частини першої статті 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Ураховуючи наведене наявні підстави для висновку, що у зв`язку із перебуванням у зареєстрованому шлюбі на момент придбання квартири АДРЕСА_1 , набуте майно має статус спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з моменту його набуття. За таких обставин частка спірної квартири є власністю ОСОБА_7 і не може включатися до спадкової маси померлого ОСОБА_4 . Факт реєстрації права власності на квартиру лише за одним із подружжя не може змінювати правового режиму зазначеного майна.

Такі висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, наведеними у постанові від 23.07.2025 у справі № 456/3974/22 (провадження № 61-9606св24).

Надана суду заява від ОСОБА_7 , відповідно до якої вона визнає спірну квартиру особистим майном спадкодавця і як колишня дружина померлого повідомляє про відсутність у неї наміру отримувати свідоцтво про право власності, не спростовує наведених висновків суду, оскільки можливість зміни правового режиму спільного сумісного майна після його набуття чинним законодавством не передбачена. Законодавець момент набуття права власності пов`язує безпосередньо із моментом вчинення правочину. Відповідно зміна правового статусу власника майна (частки майна) може мати місце лише шляхом вчинення іншого правочину, а не шляхом відмови від вже набутого права.

За таких обставин суд дійшов висновку, що запропонована сторонами мирова угода не підлягає до затвердження, оскільки її умови порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, зокрема колишньої дружини померлого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 200, 207, 255, 256 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні мирової угоди між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та продовжити розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ