Провадження №2-с/523/40/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування судового наказу

16.02.2026 року м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Кремер І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу та про скасування судового наказу по справі № 523/16479/23 від 18.10.2023 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «ІнфоксВодоканал» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості за водопостачання та судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу та про скасування судового наказу по справі № 523/16479/23 від 18.10.2023 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси за заявою ТОВ «Інфокс» в особі філії «ІнфоксВодоканал» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості за водопостачання.

Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що 18.10.2023 року за результатами розгляду справи № 523/16479/23 Суворовським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ, яким з ОСОБА_2 стягнуто на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «ІнфоксВодоканал» заборгованість за водопостачання в розмірі 11397,68 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 268,40 грн.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 . Так, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Копію судового наказу від 18.10.2023 року ані ОСОБА_1 , ані її матір ОСОБА_2 за місцем їх спільного проживання не отримували. Про існування судового наказу ОСОБА_1 випадково дізналась із Єдиного державного реєстру судових рішень 09.02.2026 року.

Однак, не погоджуючись із вказаним судовим наказом, ОСОБА_1 зазначає про те, що вона не погоджується із таким, оскільки, загальновідомими є факти відключення води у Пересипському районі м. Одеси протягом 2023 року. Надання послуг з постачання води відбувались не в повному обсязі, однак постачальник послуг здійснив нарахування заборгованості як за надання послуг в повному обсязі. Перерахунок заборгованості зроблено не було. Окрім того, в спірному судовому наказі не зазначається дата виникнення заборгованості, попри те, що строк позовної давності стягувачом був пропущений.

З огляду на вищевикладене, просить постановити ухвалу, якою поновити пропущений строк на подання заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ від 18.10.2023 року Суворовського районного суду м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «ІнфоксВодоканал» заборгованість за водопостачання в розмірі 11397,68 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 268,40 грн.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

18.10.2023 року за результатами розгляду справи № 523/16479/23 Суворовським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ, яким з ОСОБА_2 стягнуто на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «ІнфоксВодоканал» заборгованість за водопостачання в розмірі 11397,68 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 268,40 грн.

Як вбачається із заяви про скасування судового наказу, боржник ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується доданою до заяви копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 18.08.2025 року.

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 12.03.1988 року.

Так, 22.07.2014 року між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб за актовим записом № 789. В результаті укладення шлюбу ОСОБА_3 змінила дошлюбне прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повторного Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 від 29.07.2022 року.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Оскільки спадкоємцем боржника ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , то суд дійшов висновку що вона вважається правонаступником боржника, має право на звернення до суду із вимогою скасування судового наказу.

Про цей судовий наказ ОСОБА_1 дізналася 09.02.2026 року, як вона зазначає у заяві, та одразу подала заяву про його скасування, разом із заявою про поновлення пропущеного строку.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо вручення судового наказу боржнику, або уповноваженій ним особі раніше.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу, відтак цей строк підлягає поновленню.

За приписами ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви ОСОБА_1 вказує на те, що що вона не погоджується із таким, оскільки, загальновідомими є факти відключення води у Пересипському районі м. Одеси протягом 2023 року. Надання послуг з постачання води відбувались не в повному обсязі, однак постачальник послуг здійснив нарахування заборгованості як за надання послуг в повному обсязі. Перерахунок заборгованості зроблено не було. Окрім того, в спірному судовому наказі не зазначається дата виникнення заборгованості, попри те, що строк позовної давності стягувачом був пропущений.

Суд констатує, що зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження (спрощеного).

Відтак, проаналізувавши обставини справи та вимоги закону, приходжу до висновку, що заява правонаступника боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню, оскільки спірний наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення, між сторонами існує спір про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що правонаступник боржника заперечує проти вимог стягувача, наведені доводи та надані докази спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, приходжу до висновку, що судовий наказ, виданий Суворовським районним судом м. Одеси 18.10.2023 року підлягає скасуванню.

За приписами ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 260, 354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу та про скасування судового наказу по справі № 523/16479/23 від 18.10.2023 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «ІнфоксВодоканал» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості за водопостачання та судового збору задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу № 523/16479/23 від 18 жовтня 2023 року.

Скасувати судовий наказ у справі № 523/16479/23 (№ 2-н/523/1903/23), виданий 18.10.2023 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «ІнфоксВодоканал» заборгованість за водопостачання в розмірі 11397,68 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 268,40 грн.

Роз`яснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер