Справа №333/1251/26
Провадження №2-о/333/124/26
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2026 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши матеріли заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, в якій заявниця просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Мелітополі.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 9 ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутністю такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Чинне цивільне процесуальне законодавство не регулює залишення без руху заяви поданої в порядку окремого провадження. Тому при вирішенні питання щодо залишення без руху заяви поданої в порядку окремого провадження суд керується положеннями ЦПК України, якими врегульовано порядок залишення без руху позову. Крім того, ч.3 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.175-177 ЦПК України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Частиною 1 статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

До заяви не додано документів, що підтверджують, що заявник є членом сім`ї померлої (з доданих до заяви документів не випливає, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 це одна і та сам людина).

Крім того, на підставі положень ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Таким чином, підставою для проведення державної реєстрації смерті є відповідний медичний документ, виданий закладом охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт смерті.

Як вбачається із доданих до заяви матеріалів, заявником із документів, які підтверджують факт смерті, до матеріалів справи додано лише копію свідоцтва про смерть, виданого органом окупаційної влади, жодних інших документів суду надано не було. У матеріалах справи відсутня медична документація (оригінал або належна копія лікарського свідоцтва про смерть), яка б відображала інформацію про факт смерті особи у певний час, місце смерті та причину смерті громадянина України.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, оскільки заявник подав заяву без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177, 185 ЦПК України, суд залишає таку заяву без руху із встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.175-177, 185, 293-294, 315-318 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що якщо у встановлений строк не будуть усунуті зазначені недоліки, то заява буде вважатися неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков