Справа № 446/569/22 Головуючий у 1 інстанції Котормус Т.І.
Провадження № 22-ц/811/3566/25 Доповідач в 2-й інстанції Копняк С. М.
УХВАЛА

09 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С. М.,

суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,

секретар судового засідання Федчун Н. С.,

з участю представника відповідача адвоката Карпової О. В., представника позивача адвоката Опришка О. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 жовтня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

у травні 2022 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останнього на свою користь 12 000 доларів США боргу та 262, 36 доларів США відсотків річних за розпискою від 18 травня 2021 року та 2 000 доларів США боргу та 30,74 процентів річних за розпискою від 18 червня 2021 року.

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 жовтня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 12 000 доларів США боргу та 262, 36 долари США 3 % річних за розпискою ОСОБА_1 від 18 травня 2021 року, та 2 000 доларів США боргу і 30,74 доларів США за розпискою ОСОБА_1 від 18 червня 2021 року, а всього: 14 000 доларів США боргу та 293,10 доларів США 3% річних за обома розписками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4 265 грн 07 коп. сплаченого судового збору.

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 жовтня 2022 року.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 жовтня 2025 року у прийнятті заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Карпової О. В. про перегляд заочного рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 жовтня 2022 року відмовлено, та повернуто представнику ОСОБА_1 - адвокату Карповій О. В. заяву про перегляд заочного рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 жовтня 2022 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши у жовтні 2025 року через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_1 , в якій просить скасувати ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 жовтня 2025 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

28 січня 2026 року від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання/заява про зупинення провадження, яке мотивоване, тим, що заявник, який у даній справі є відповідачем проходить військову службу в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, а також відсутня його беззастережна воля щодо продовження розгляду справи, оскільки хоче бути присутнім в судовому засіданні та дати свідчення під присягою. Заявником на підтвердження наведених обставин додано копію витягу із наказу від 01 грудня 2025 року № 1611-ОС начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України про вибуття у відрядження лейтенанта ОСОБА_1 .

Відповідно до частини другої статті 381 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи (пункт 10 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Дотримання розумних строків розгляду справи є важливим та одним з пріоритетних принципів цивільного судочинства. Поряд із цим існують обставини, за яких суд має право або ж зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.

Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.

У цивільному процесі підстави зупинення провадження регламентовані статтями 251 та 252 ЦПК України. Стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі на відміну від статті 252 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року в справі № 513/475/24 зазначено:

«1 з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;

2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;

3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні…

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Враховуючи, що з 24 лютого 2022 року в Україні введено правовий режим воєнного стану, внаслідок чого Збройні Сили України як цілісна структура були переведені на організацію і штати воєнного часу, а також беручи до уваги факт проходження апелянтом військової служби в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі у розгляді справи, і відсутність беззастережної волі військовослужбовця ОСОБА_1 щодо продовження розгляду справи, колегія суддів уважає, що клопотання про зупинення провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 251, 253, 259 - 261, 381 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання ОСОБА_1 , яке підписане представником ОСОБА_2 , про зупинення провадження, задовольнити.

Зупинити провадження у справі 446/569/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 жовтня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич