Провадження № 2/582/352/25
Справа № 582/935/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2026 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Яковенко Н.М., за участю секретаря Ярмоленко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Недригайлівського міськрайонного суду Сумської області із цим позовом та просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість заборгованість за кредитним договором № -¬541532 від 09.12.2021 в розмірі 25 930,00 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7 500,00 грн. заборгованості за відсотками за користування позикою у розмірі 18 430,00 грн та стягнути з неї витрати пов`язані зі сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу .

Свої вимоги мотивує тим, що 09.12.2021 року між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» було укладено договір № -541532 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на умовах строковості, зворотності, платності, за яким Відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі.

Зазначений договір укладено згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про споживче кредитування», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК».

Однак відповідачка не виконала свої зобов`язання за укладеним договором - не повернула кредит та не сплатила проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у ОСОБА_1 за Договором № -541532 від 09.12.2021 утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Відзив на позов від ОСОБА_1 не надходив.

Ухвалою суду від 22 липня 2025 року відкрито спрощене провадження у цивільній справі.

Заочним рішенням від 18 вересня 2025 року позов задоволено в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, рішення від 18 вересня 2025 року скасовано. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник ОСОБА_3 подала заяву про закриття провадження у справі в якій просила закрити провадження у справі №582/935/25 за позовом ТОВ «КОШЕЛЬОК» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № -541532 від 09.12.2021 в розмірі 25 930,00 грн у зв`язку з тим, що відповідач визнана банкрутом.

Представник зазначає, що ТОВ «Кошельок» було обізнане про наявність процедури банкрутства, оскільки він заявлявся як один із кредиторів у справі № 920/1132/23. Ухвалою Господарського суду Сумської області від 26.03.2024 у якій ОСОБА_1 , визнано банкрутом, завершено процедуру погашення боргів, закрито провадження у справі про неплатоспроможність та звільнено її, як боржника, від боргів. Відповідно до п. 6 Ухвали Господарського суду Сумської області від 26.03.2024 у справі №920/1132/23, вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені у встановлений строк, вважаються погашеними, а виконавчі документи за ними - такими, що не підлягають виконанню. Оскільки вимоги ТОВ «Кошельок» не були заявлені в процедурі банкрутства, то вони є погашеними, а ОСОБА_1 звільненою від боргів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.12.2021 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», було укладено договір №-541532 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язавсь повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі (а.с.18-27).

Договір було укладено в електронній формі та підписано з використанням одноразово ідентифікатора.

ТОВ «Кошельок» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти в розмірі 7 500 грн, що підтверджується листом ЦВ ПАТ «МТБ Банк» про зарахування коштів через систему хPAY на картку НОМЕР_2 , як було здійснено 09.12.2021 о 20:07:41 (а.с.36).

За інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 14.08.2025 №20.1.0.0.0/7-250806/47228-БТ (а.с.82-84) на ім`я ОСОБА_1 РОНКПП НОМЕР_1 у банку емітовано карту № НОМЕР_2 . Випискою по рахунку відповідача в АТ КБ «ПриватБанк» підтверджується отримання відповідачем 09.12.2021 грошових коштів в сумі 7500 грн.

Обставини укладення договору з ТОВ «Кошельок» та отримання кредитних коштів на суму 7500 грн. не заперечуються відповідачкою.

За правилом, встановленим ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 48-1 ЦК України визначає, що стосовно фізичної особи, яка є нездатною виконати свої майнові зобов`язання і погасити борги, може бути відкрито провадження у справі про неплатоспроможність і введена процедура реструктуризації боргів боржника або така особа може бути визнана банкрутом у справі про неплатоспроможність із застосуванням процедури задоволення вимог кредиторів за правилами, передбаченими Кодексом України з процедур банкрутства.

Із введенням в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства запроваджено новий правовий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи.

При цьому, відповідно до положень статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КзПБ) провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

В силу положень частини четвертої статті 90 КзПБ у випадках передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Отже, наслідки закриття провадження у справі про банкрутство на підставі пункту 4 частини першої статті 90 КзПБ та визначені частиною четвертою вказаної статті, зокрема щодо припинення основного зобов`язання такого боржника, поширюються і на справи про неплатоспроможність фізичної особи.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 920/375/21(19/61-10).

З наведеного слід дійти висновку про те, що з часу набрання чинності ухвали господарського суду про закриття провадження у справі про банкрутство фізичної особи вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений строк та в порядку, передбаченому КзПБ є погашеними.

Ст. 1 КзПБ визначає, що конкурсні кредитори це, у тому числі, кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Стаття 7 цього ж кодексу визначає порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Зокрема, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 45 КзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Судом також встановлено, що Ухвалою Господарського суду Сумської області від 26.03.2024 у справі №920/1132/23 затверджено звіт керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Жмакіна С.А. за результатами процедури погашення боргів ОСОБА_1 .

Завершено процедуру погашення боргів у справі № 920/1132/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Закрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 .

Звільнено фізичну особу ОСОБА_1 від боргів, окрім боргів з відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; сплати аліментів; виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

В ухвалі суду також заначено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

З змісту ухвали суду від 26.03.2024 також встановлено, що провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 було відкрито 19.10.2023.

Як встановлено судом, Договір про надання коштів у позику №№-541532, укладений з ОСОБА_1 09.12.2021., тобто до дня відкриття провадження у справі про її банкрутство.

З наданих представником відповідача проекту плану реструктуризації (а.с.215-223) та протоколу зборів кредиторів(а.с.224-235) вбачається, що ОСОБА_1 під час розгляду справи про банкрутство повідомляла про наявність у неї заборгованості перед ТОВ «Кошельок», однак ТОВ «Кошельок», як конкурсний кредитор, в порядку встановленому КзПБ вимог до ОСОБА_1 в процедурі банкрутства не заявляло.

Отже, оскільки ТОВ «Кошельок», як конкурсний кредитор не заявив в установленому законом порядку своїх вимог до ОСОБА_1 в процедурі банкрутства останньої, відповідно до ч.4 ст.90 КзПБ вимоги позивача є погашеними, а тому у задоволенні позову ТОВ «Кошельок» до ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Сумського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», , місце знаходження юридичної особи вул. Антонова,8а, с.Чайки Києво-Святошинського району Київської області, 08135.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко