провадження № 2-з/753/15/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2026 р. Дарницький районний суду м. Києва в складі:

головуючого судді Коренюк А.М.

при серкретарі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву від 04 листопада 2025 року Канарської Олени Володимирівни, діючої в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Канарська О.В., діюча в інтересах ОСОБА_2 , у електронній формі звернулась до Дарницького районного суду м.Києва із заявою від 04 листопада 2025 року про забезпечення позову, й вказує, що така заява подана у порядку п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України (до подання позовної заяви), проте встановлено, що після подання нею позовної заяви від 29 жовтня 2025 року за матеріалами цивільної справи № 463/10401/25, провадження № 2-з/463/38/25, яка перебувала у провадженні Личаківського районного суду м.Львова, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад О.П., про визнання правочинів недійсними, яка ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 03 листопада 2025 року передана на розгляд до Дарницького районного суду м.Києва, й ухвалою такого суду передана на розгляд до Личаківського районного суду м.Львова, за наслідком розгляду якої ухвалою від 08 січня 2026 року передана на розгляд до Дарницького районного суду м.Києва, й така заява надійшла до суду 09 лютого 2026 року, й передана судді 12 лютого 2026 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 22 грудня 2025 року за наслідком розляду заяви ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад О.П., про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації прав власності, відмовлено, й встановлено таке.

Позивач у електронній формі 29.10.2025 року звернувся до Личаківського районного суду м.Львова із позовом до ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад О.П., про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації прав власності, й разом із позовною заявою, також, подана заява 29.10.2025 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно: 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 03.11.2025 року вказану справу передано на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва, яка надійшла до такого суду 08.12.2025 року, й передана в провадження судді 22.12.2025 року.

Відповідно, заява адвоката Канарської О.В., діючої в інтересах ОСОБА_2 , із заявою від 04 листопада 2025 року, яка передана судді 05 листопада 2025 року, про забезпечення позову у порядку п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України (до подання позовної заяви), не є такою, оскільки на час подання такої заяви до суду, вже перебувала справа за матеріалами цивільної справи № 463/10401/25, провадження № 2-з/463/38/25, у провадженні Личаківського районного суду м.Львова, за позовом від 29 жовтня 2025 року ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад О.П., про визнання правочинів недійсними, що вказує на зловживання представником позивача процесуальними правами, й заява ОСОБА_6 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову вирішена Дарницьким районним судом м.Києва ухвалою від 22 грудня 2025 року, що є наслідком для застосування до заяви про забезпечення позову від 04 листопада 2025 року п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки є рішення суду ухвалене по заяві позивача про забезпечення позову, й те, що позивачем подається заява від 29 жовтня 2025 року, як одночасно із позовної заявою до одного суду (Личаківський районний суд міста Львова), а потім заява від 04 листопада 2025 року про забезпечення позову після подачі, як позовної заява, так й разом із поданою позовною заявою й заяву про забезпечення позову, до іншого (Дарницький районний суд міста Києва), й така подана за правилом до подачі позовної заяви, не є підставою для розуміння подання такої заявивід 04 листопада 2025 року за правилом п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України (до подання позовної заяви), адже позивач 29 жовтян 2025 року звернувся до суду (Личаківський районний суд міста Львова) із позовом та заявою про забезпечення позову, яка ухвалою Дарницького районного суду м.Києва вирішена, вказує на зловживання позивачем в особі його предстаника адвокатом Канарською О.В. процесуальними правами.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України).

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч.3 ст.44 ЦПК України).

З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким викладено у новій редакції, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс України України.

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дана заява розглядається судом без повідомлення учасників справи, що узгоджується із приписами ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

На підставі вищевикладеного, п.9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», та керуючись п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 149, 153, п.3 ч.1 ст.255, ч.1, п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження за заявою від 04 листопада 2025 року ОСОБА_6 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову , - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Київського апеляційного суду.

СУДДЯ: