Провадження № 2/554/199/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2026 м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючої судді - Материнко М.О.

секретаря судового засідання Теницької М.І.,

представник позивача ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

29.01.2026 року у підготовчому судовому засіданні представник позивача - адвокат Тимошенко Д.В. подав клопотання про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання у формі заяви свідка, в порядку ст. 93 ЦПК України.

Представник відповідача-адвокат Анопольська Р.В. проти задоволення клопотання заперечувала, зазначила, що позивачем належним чином не обґрунтовано необхідність проведення такого опитування. Наголосила, що зі змісту клопотання та змісту самих запитань не вбачається, що питання поставлені позивачем, у порядку ст. 93 ЦПК України, стосуються саме обставин даної справи. Зазначила, що на думку останньої, вказане клопотання подане для створення штучного навантаження на суд, оскільки в судовому засіданні позивач не позбавлена можливості поставити відповідачу вказані питання. З огляду на що вважає подане клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 93 ЦПК України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до вимоги ч. 2 ст. 93 ЦПК України, учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті.

Приписами ч. 3 ст. 93 ЦПК України, передбачено, що відповіді на запитання подаються до суду учасником справи фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.

З аналізу норм ст. 93 ЦПК України, вбачається, що в учасника справи наявний обов`язок надати відповіді окремо на кожне питання по суті, поставлені йому іншим учасником справи, лише у разі, якщо такі питання ставляться позивачем (частина 2 статті 93 ЦПК України).

Тоді як, клопотання про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання у формі заяви свідка, подано до суду за підписом представника позивача-адвоката Тимошенко Д.В.

Окрім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст.183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема підстави заяви (клопотання, заперечення).

Тобто, будь-яке процесуальне клопотання, має бути належним чином обґрунтоване, містити пояснення заявника про необхідності звернення до суду з даним клопотанням.

Однак, клопотання представника позивача, не містить жодних обґрунтувань, в частині зазначення обставин, які планується встановити, підстав не можливості отримання такої інформації у інший спосіб та зокрема пояснень, які обставини що мають значення для розгляду справи по суті, можуть бути встановлені позивачем, у разі задоволення такого клопотання.

Зі змісту заявленого в судовому засіданні клопотання вбачається, що позивачем не наведено належних аргументів щодо необхідності застосування саме процедури письмового опитування та не обґрунтовано зв`язок кожного питання з обставинами, що мають значення для справи, у спосіб, передбачений ч. 1 ст. 93 ЦПК України.

Суд також виснує, що обов`язок надати відповідь виникає в силу закону, а не на підставі ухвали суду про зобов`язання.

Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України, допит сторони як свідка можливий лише за її згодою, а примусове зобов`язання свідчити проти себе за відсутності згоди суперечило б засадам диспозитивності та праву особи на захист.

Водночас, суд зауважує, що учасники справи в силу приписів ст. 43 ЦПК України, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

Таким чином, з огляду на приписи норм ст. 43 і 93 ЦПК України, суд зазначає, що сторона позивача не позбавлена можливості отримати відповіді на поставлені ними питання у судовому засіданні, а відповідач, у свою чергу, зобов`язаний надати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться позивачем, також у судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання представника позивача про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання у формі заяви свідка в порядку ст. 93 ЦПК України.

Керуючись статтями 12, 13, 43, 81, 93, 234, 258-261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача- адвоката Тимошенко Д.В. про зобов`язання відповідача ОСОБА_2 надати відповіді на запитання у формі заяви свідка - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: М.О. Материнко