РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1476/25

Провадження № 2/293/135/2026

23 лютого 2026 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Перемога в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

01.12.2025 представник позивача - адвокат Павлова Д.Д., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до територіальної громади села Перемога в особі Оліївської сільської ради, за змістом якого просить визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 3,06 умовних кадастрових гектари без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» с.Вільськ Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , якому належало право на земельну частку (пай) в КСП «Жовтень» с.Вільськ Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай), реформованого КСП «Жовтень» Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв син - позивач по справі ОСОБА_1 відповідно до заяви про прийняття спадщини №11 від 19.05.2006.

26.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до Черняхівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) померлого батька ОСОБА_2 , однак отримав постанову за вих№442/02-31 від 26.06.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа - сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Позивач вказує, що ОСОБА_2 був членом «Жовтень» Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області та був включений в список громадян - членів КСП «Жовтень» с.Перемога на паювання землі.

Згідно повідомлення відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області за №1684/35-25 від 26.05.2025 у відділі наявна «Книга реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Черняхівською районною державною адміністрацією» по КСП «Жовтень» с.Вільськ Черняхівського району Житомирської області, в якій наявний запис щодо реєстрації та видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) від 13.05.1997 №183 серії НОМЕР_2 на ОСОБА_2 та у графі «підпис власника сертифіката» наявний підпис про його отримання. Видати копію сертифіката відділ не має можливості, оскільки сертифікат видавався в одному екземплярі на руки власнику.

Позивач зазначає, що оригінал сертифікату на право власності на земельну частку (пай) виданий на ім`я ОСОБА_2 у нього відсутній, в зв`язку з цим, він не має можливості в позасудовому порядку скористатись своїм правом на спадкове майно. За захистом своїх прав звернувся до суду.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Ухвалою від 04.12.2025 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк 10 днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині (а.с.20).

08.12.2025 судом через систему «Еелектроний суд» отримано заяву про усунення недоліків від 05.12.2025 (а.с.22-24).

Ухвалою від 11.12.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 12.01.2026. Суд також задовольнив клопотання позивача про витребування доказів (а.с.26,27).

30.12.2025 Черняхівська державна нотаріальна контора подала до суду копію спадкової справи заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.32-48).

12.01.2026 сторони в підготовче судове засідання не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити (а.с.50-51).

12.01.2026 суд постановив ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив цивільну справу до судового розгляду по суті на 10:00 год. 16.02.2026 (а.с.53).

16.02.2026 сторони в судове засідання не з`явились. У матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подав. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.55, 56-58).

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

В силу ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Житомирі помер ОСОБА_2 (а.с.10).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).

Постановою Черняхівської державної нотаріальної контори вих.№442/02-31 від 26.06.2025 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 . Причиною відмови є те, що ОСОБА_1 не надав правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.11).

Із повідомлення відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області вбачається, що відповідно до «Книги записів (реєстрації) державних актів на право колективної власності на землю на території Вільської сільської ради народних депутатів» наявної у Відділі №1, міститься запис за №1 від 20.02.1996 щодо реєстрації державного акта на право колективної власності на землю серії ІІ-ЖТ №000009 виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Жовтень» с.Вільськ площею 2824,4 га на підставі рішення Вільської сільської від 26.08.1995.

У Відділі №1 наявний архівний примірник державного акта на право колективної власності на землю серії ІІ-ЖТ №000009 від 20.02.1996 року №1 виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Жовтень» с.Вільськ Вільською сільською радою народних депутатів Черняхівського району Житомирської області відповідно до рішення 5 сесії XXII скликання від 26.08.1995 та списки членів даного КСП, зокрема: «Список членів колективного с/г підприємства «Жовтень» с.Перемога», до якого за №1 включений ОСОБА_2 . Копія даних документів є додатками до цього повідомлення (а.с.13, 14,15,16).

Із копії спадкової справи №130/2006 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що спадщину після його смерті прийняв син - ОСОБА_1 , згідно довідки про прописку виданої Вільською сільською радою 19.05.2006 за №243. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за земельну частку (пай) померлого йому відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.33-48).

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Пунктом 1 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року передбачено, що Цивільний кодекс України набирає чинності з 01 січня 2004 року.

Відповідно до п.5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений у ст. 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини.

Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно з ч.1 ст.548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини від умовою або з застереженням.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії мають бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, те що позивач прийняв спадщину після батька - ОСОБА_2 згідно довідки про прописку виданої Вільською сільською радою 19.05.2006 за №243.

Тобто ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька - ОСОБА_2 відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР 1963, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Даний спір виник у зв`язку із неможливістю позивача отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу - сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця - ОСОБА_2 .

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до пункту 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_2 за життя був членом КСП «Жовтень» с.Вільськ Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, був включений у «Список громадян-членів КСП Жовтень с.Перемога», які мають право на земельну частку (пай), отримав його, однак оригінал після його смерті не зберігся. Спадкоємець померлого - ОСОБА_1 прияв спадщину після смерті батька, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно - сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи вище викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

V. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ПРО СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що жодним рішенням відповідача права позивача не порушені та позивач не просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, суд залишає їх за ним та не стягує з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4,13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 3,06 умовних кадастрових гектари без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» с.Вільськ Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , якому належало право на земельну частку (пай) в КСП «Жовтень» с.Вільськ Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Відомості про сторін по справі.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області.

Код .

Місце знаходження: вул.Л.Ступницького, 68, с.Оліївка, Житомирський район, Житомирська область, 12402.

Повне рішення складене та підписане 23.02.2026.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО