ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5290/25 Провадження 2/636/167/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області

у складі : головуючого - судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря судового засідання Селевко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою

в с т а н о в и в:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат сплаченого відшкодування у розмірі 148368,28 грн, судових витрат у розмірі 3028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.03.2018 в м. Полтава відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме: невстановлений автомобіль здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , з послідуючим наїздом на нього транспортного засобу «Opel» Ю.О., державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 20.06.2024.

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, на виконання рішення суду по справі 643/2274/22 від 20.06.2024 МТСБУ виплатила на користь потерпілої сторони регламентну виплату у розмірі 148368,28 грн.

Оскільки МТСБУ, на підставі положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом.

Ухвалою від 01.07.2025 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи, згідно із ст.128 ЦПК України, повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, які містяться в матеріалах справи, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 20.06.2024 стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 суму страхового відшкодування, у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 134 028,00 грн, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13000,00 грн та судовий збір у розмірі 1340,28 грн.

Вина відповідача у скоєнні вказаної ДТП підтверджується рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 20.06.2024.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, факт вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 08.03.2018 є встановленим і доказуванню не підлягає.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV), регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно п. 21.1 ст. 21 Закону № 1961-IV, з урахуванням положень п. 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБ України уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Судом встановлено, що на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована.

Згідно п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV, МТСБ України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБ України є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV, МТСБ України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Матеріалами справи встановлено, що власник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 звернулася із заявою про здійснення регламентної виплати, пов`язаною із втратою годувальника - 134028,00 грн.

Позивач сплатив ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 147 028, 00 грн та 1340,28 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №940359 від 07 жовтня 2024 та №940358 від 07.10.2024, відповідно за шкоду, пов`язаною із втратою годувальника .

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Частиною 2 ст. 38 Закону № 1961-IV передбачено, що МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За встановлених обставин справи, суд вважає, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати, в порядку регресу, на користь позивача завдану матеріальну шкоду у загальному розмірі 148368,28 грн.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 133, 137, 141, 223, 259, 264-265, 268, 280-282, 356 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь моторного (транспортного) страхового бюро України суми витрат сплаченого відшкодування у розмірі 148368 (сто сорок вісім тисяч триста шістдесят вісім) грн 28 коп., та судові витрати у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: моторне (транспортне) страхове бюро України, , юридична адреса: Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02154.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя С.А.Оболєнська