ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 683/2477/20

провадження № 61-2077св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Ступак О. В., Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Міронекс»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міронекс», в інтересах якого діє адвокат Смішна Ілона Вікторівна, на постанову Хмельницького апеляційного суду, у складі колегії суддів: П`єнти І. В., Корніюк А. П., Талалай О. І., від 16 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Міронекс» (далі - ТОВ «Міронекс», товариство) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про усунення перешкод в користуванні цілісним майновим комплексом готелю.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Міронекс» є власником цілісного майнового комплексу готелю «Случ» за адресою: АДРЕСА_1 . З метою обслуговування вказаного об`єкту нерухомого майна позивачу, згідно з договором оренди від 22 травня 2015 року та додаткової угоди до договору оренди від 22 травня 2015 року, виділено у користування земельну ділянку, загальною площею 0,1623 га, кадастровий номер :04:002:0021. Право оренди земельної ділянки зареєстровано у встановленому законом порядку.

3. ОСОБА_3 є власником приміщення холодильних камер по

АДРЕСА_2 .

4. На підставі рішення Старокостянтинівської міської ради № 6

від 22 лютого 2019 року ОСОБА_3 надано у користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови, загальною площею 200 кв. м, кадастровий номер :04:002:0126. Вказана земельна ділянка має обмеження у використанні, оскільки на ній встановлені охоронні зони мереж теплопостачання та електропостачання.

5. 22 лютого 2019 року між ОСОБА_3 та Старокостянтинівською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років. Відповідне речове право зареєстровано у встановленому законом порядку.

6. Зазначені у пунктах 2, 4 земельні ділянки є суміжними.

7. 14 листопада 2019 року відповідачем було отримано Містобудівні умови і обмеження, видані Відділом містобудування та архітектури Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради для проєктування об`єкту будівництва «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_2 ». 30 березня 2020 року до вказаних містобудівних умов та обмежень внесено зміни.

8. 02 січня 2020 року Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками ССІ, реєстраційний номер ХМ 55 від 02 січня 2020 року, відповідно до якого надано право на виконання будівельних робіт «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_2 ».

9. На початку квітня 2020 року ОСОБА_3 розпочав будівництво нового об`єкту нерухомості на земельній ділянці по

АДРЕСА_2 .

10. На день подання позову відповідач продовжує здійснювати будівельні роботи. Інформація щодо прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію відсутня.

11. Позивач вказує, що новий об`єкт по АДРЕСА_2 прибудовується до існуючої стіни готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , що належить товариству, та до іншого приміщення, що належить відповідачу - ресторану «Європа» по АДРЕСА_3 . Тобто нове будівництво, прибудовується до двох різних об`єктів, кожен з яких знаходиться за іншою адресою, а один з яких належить позивачу.

12. Стверджує, що прибудова до будівлі позивача здійснюється без його згоди. Під час проведення будівельних робіт ОСОБА_3 здійснив втручання в несучі конструкції будівлі, що належить позивачу, і ці роботи вже призвели до часткового руйнування несучих конструктивних елементів будівлі позивача, таких як капітальні стіни та знищення світлових приямків підвального поверху № 122, 124, що істотно погіршило техніко-економічні показники та функціональне використання підвалу готелю «Случ» в цілому. Також проведення будівельних робіт відповідачем частково здійснюється на земельній ділянці, що знаходиться у користуванні у позивача.

13. Звертає увагу, що висновком експерта № 1244 від 20 серпня 2020 року зафіксовано порушення з боку ОСОБА_3 державних будівельних норм та правил, правил пожежної безпеки при проведенні вказаних будівельних робіт, внаслідок яких відбулося порушення прав позивача. Кім того, згідно з цим висновком, відповідач здійснює нове будівництво, а не реконструкцію, як це передбачено Містобудівними умовами і обмеженнями. Для здійснення нового будівництва у відповідача немає дозвільних документів.

14. У вересні 2020 року ГУ ДСНС з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області було проведено позапланову перевірку дотримання ТОВ «Міронекс» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки під час експлуатації будівлі цілісного майнового комплексу готелю «Случ» по

АДРЕСА_1 . За результатами перевірки органом ДСНС складено акт перевірки від 09 вересня 2020 року, в кому зафіксовано порушення пожежних норм. Також товариству видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки

від 15 вересня 2020 року і встановлено строк для усунення порушень до

15 листопада 2020 року.

15. Проте, позивач не має можливості усунути вказані у приписі порушення самостійно, оскільки вважає, що всі зафіксовані порушення виникли внаслідок проведення відповідачем будівельних робіт по АДРЕСА_2 , які істотно та негативно впливають на експлуатацію будівлі готелю «Случ».

16. Вказує, що відповідач здійснює будівельні роботи без дозвільних документів, з численними істотними порушеннями норм законодавства у сфері будівництва, Державних будівельних норм, виданих Містобудівних умов і обмежень, Правил пожежної безпеки, внаслідок чого новий об`єкт будівництва є самочинним і порушує охоронювані законом права та інтереси позивача.

17. Ці порушення створюють ризики виникнення надзвичайних ситуацій в будівлі готелю «Случ» та суттєво ускладнюють або унеможливлюють евакуацію людей з неї і доступ пожежних команд до кожного приміщення позивача, відповідно до вимог нормативних документів. Порушення будівельних норм можуть стати причиною зупинення використання приміщень підвального поверху органами, що здійснюють державний нагляд у сфері пожежної та техногенної безпеки, перешкоджають доступу до стаціонарної пожежної драбини, яка розташована на будівлі готелю та слугує для підйому пожежно-рятувальних команд на покрівлю готелю «Случ», унеможливлюють швидкий доступ до вірогідних осередків пожежі. У приміщеннях підвального поверху № 122, 124 відсутнє природнє освітлення, що, в свою чергу, порушує нормальну експлуатацію цього приміщення та вимагає внесення змін до проєкту електропостачання вказаних приміщень. Демонтаж конструктивних елементів будівлі позивача (світлових приямків підвального поверху) унеможливило доступ до будівлі готелю для його належного обслуговування, а проведення будівництва на земельній ділянці позивача, перешкоджає її повноцінному використанню.

18. Крім того, забудувавши всю земельну ділянку, відповідач не облаштував паркувальні місця для свого торгівельного приміщення, внаслідок чого його відвідувачі будуть використовувати для цього територію готелю «Случ», що належить позивачу і створювати незручності для клієнтів готелю.

19. Також при будівництві не дотримано відстаней до охоронних зон мереж каналізації та теплопостачання, а тому, у випадку, пошкодження мереж та необхідності їх ремонту/відновлення/заміни виконання таких робіт буде неможливим або утрудненим, а враховуючи, що ці мережі обслуговують і приміщення позивача, його інтереси є порушеними.

20. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2021 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 .

21. Посилаючись на викладене, з урахуванням змін позовних вимог,

ТОВ «Міронекс» просило суд зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди товариству в користуванні цілісним майновим комплексом готелю «Случ» шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта по АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :04:002:0126 за тією ж адресою.

22. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2022 року залучено до участі у справі, в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

23. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області, у складі судді Кутасевича О. Г., від 27 травня 2024 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усунути перешкоди ТОВ «Міронекс» в користуванні цілісним майновим комплексом готелю «Случ» шляхом знесення за їх власний рахунок самовільно збудованої будівлі торгового приміщення, загальною площею 119,5 кв. м, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 , що розташована по

АДРЕСА_2 на земельній ділянці з кадастровим номер 681080000:002:0126.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Міронекс» в рівних частках судові витрати по 2 722,25 грн судового збору та по 17 620,75 грн за проведення експертиз.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Центр будівельних та земельних експериз» по 874,27 грн з кожного за участь у судовому засідання експерта Свістунова І. С.

24. Додатковим рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 червня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Міронекс» в рівних частках судові витрати на правничу допомогу в розмірі по 43 000 грн з кожного.

25. Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено належними і допустимими доказами порушення його прав як власника нерухомого майна. Виконані будівельно-монтажні роботи не відповідають містобудівним умовам та обмеженням для його проєктування та повідомленню про початок будівельних робіт. Без проведення відповідних розрахунків та обстежень здійснено втручання в огороджуючі та несучі конструкції будівлі позивача, чим фактично проведено її реконструкцію без згоди власника, за межами земельної ділянки, відведеної для будівництва, з істотним порушенням норм і правил будівельних та протипожежних норм, внаслідок чого частково зруйновано несучі конструктивні елементи будівлі позивача, такі як капітальні стіни, знищено світлові приямки підвального поверху, що значно погіршило техніко-економічні показники та функціональне використання підвалу та будівлі в цілому, збільшено навантаження на несучі конструктивні елементи підвального поверху, що створює ризики надзвичайних ситуацій в будівлі готелю, суттєво ускладнює або унеможливлює евакуацію людей з нього та доступ пожежних команд, а також технічного обслуговування.

26. Суд вважав, що зведенням спірного об`єкту здійснено зміну окремих конструктивних елементів приміщення готелю, що впливає на його міцність і безпечність та загрожує життю й здоров`ю відвідувачів готелю та обслуговуючого персоналу.

27. Висновком експерта від 23 лютого 2022 року встановлено, що приведення у відповідність виконаних будівельно-монтажних робіт по спорудженню об`єкту будівництва «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по

АДРЕСА_4 » до вимог нормативно-правових актів, що діють у галузі будівництва, можливе тільки шляхом повного демонтажу всіх зведених конструкцій вказаного об`єкту будівництва.

28. Судом враховано, що площа спірної будівлі є незначною, її стіни складаються з SIP-панелей, а знесення не буде надмірним тягарем для її власника, з огляду на поведінку відповідачів, які незважаючи на наявність позову з 2020 року і обізнаність про нього, намагання ТОВ «Міронекс» захистити свої права шляхом звернення до суду із заявами про забезпечення позову, у задоволенні яких було відмовлено, продовжували будівництво.

29. Судові витрати, розмір яких доведено позивачем, суд поклав на

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

30. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 січня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області

від 27 травня 2024 року та додаткове рішення цього ж суду від 17 червня

2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в позові

ТОВ «Міронекс».

Стягнуто з ТОВ «Міронекс» на користь ОСОБА_2 6 306 грн судового збору, 30 000 грн витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з ТОВ «Міронекс» на користь ОСОБА_1 5 044,80 грн судового збору, 14 800 грн витрат на професійну правничу допомогу.

31. Колегія суддів виходила з того, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що здійснення відповідачами реконструкції з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по

АДРЕСА_2 перешкоджає товариству у користуванні належним йому на праві власності цілісним майновим комплексом готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по

АДРЕСА_1 та порушує його права як власника будівлі за вказаною адресою.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

32. У касаційній скарзі ТОВ «Міронекс», в інтересах якого діє адвокат

Смішна І. В., просить постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 січня 2025 року скасувати, залишивши в силі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

33. 19 лютого 2025 року ТОВ «Міронекс»,в інтересах якого діє адвокат Смішна І. В., подало касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 січня 2025 року у справі № 683/2477/20.

34. Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Міронекс»,витребувано із суду першої інстанції матеріали справи № 683/2477/20, які у березні 2025 року надійшли до Верховного Суду.

35. Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2026 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

36. Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі

№ 388/314/15, від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18, від 10 квітня

2020 року у справі № 344/4319/16, від 12 серпня 2020 року у справі

№ 569/16666/16, від 07 березня 2023 року у справі № 308/5533/17, від 21 грудня 2023 року у справі № 753/7371/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

37. Вказує, що на момент укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договору купівлі-продажу, приміщення холодильних камер вже не існувало, воно було повністю демонтовано, а на його місці розпочалось будівництво нового об`єкта нерухомості (торгові приміщення) шляхом прибудови до стіни належної позивачу будівлі готелю «Случ».

38. Під час цього будівництва були допущені істотні порушення, а саме:

- демонтаж приямків віконних прорізів та влаштування перекриття між підвальним та першим поверхом будівлі, що будується; захаращено приямки віконних прорізів будівельним сміттям; закладені віконні прорізи у підвальному поверсі в приміщенні № 124; не забезпечено доступ до пожежної драбини; будівництво здійснено у протипожежних відстанях між будинком готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та гаражем по АДРЕСА_5 ;

- будівельні роботи не відповідають вимогам, що регулюють забудову території України та нормам пожежної безпеки;

- недотримано містобудівельних умов та обмежень для проєктування об`єкта будівництва, затверджених наказом відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради

від 14 листопада 2019 року, та повідомленню про початок виконання будівельних робіт;

- будівля об`єкту збудована частково в межах охоронної зони ЛЕП;

- будівельні роботи виходять за межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0126 (частково будівельні роботи проведені на земельній ділянці позивача та частково на земельні ділянці, яка не відведена для будівництва).

39. Внаслідок вказаних порушень віконні прорізи в приміщеннях № 122, 124 втратили своє функціональне призначення, погіршено протипожежний стан готелю «Случ» в частині не влаштування протипожежних проїздів між будівлями, перекрито димовидалення та евакуаційні виходи з підвальної частини будівлі через світлові приямки в приміщеннях № 122, 124. Обмежено технічну можливість обслуговування будівлі готелю «Случ», його стін. Здійснено втручання в огороджуючі та несучі конструкції будівлі готелю «Случ», що збільшило навантаження на такі конструкції (здійснено кріплення металевого каркасу до зовнішньої стіни будівлі, здійснено кріплення металевих прогонів даху до зовнішньої будівлі, здійснено примикання покрівлі з ПВХ мембрани до зовнішньої будівлі, здійснено реконструкцію світлових приямків, влаштовано монолітне залізобетонне перекриття над світловими приямками, яке опирається на зовнішню стіну будівлі). Демонтовані світлові приямки до приміщень №№ 122, 124.

40. Звертає увагу, що 07 липня 2021 року ОСОБА_1 видані Містобудівні умови та обмеження для проєктування об`єкту будівництва, відповідно до яких проєктна частина будівлі може зблокуватися з існуючими чи проєктованими суміжними будівлями за згодою їх власників. Проте позивач такої згоди не надавав, а фактичну реконструкцію будівлі готелю «Случ» та прибудову спірної будівлі проведено без його згоди.

41. Вважає неналежним доказом висновок експерта № 223Е-06-22

від 08 вересня 2022 року, проведений на замовлення ОСОБА_1 , оскільки експертиза виконана без прив`язки спірного об`єкту до приміщення будівлі готелю «Случ». Експерт не ознайомлювався з матеріалами цієї справи та позовними вимогами, а також не з`ясовував питання порушення будівництвом прав позивача. Експертиза проведена без участі позивача, а будівля готелю «Случ» не була предметом дослідження.

42. Крім того, суду першої інстанції відповідачами не було надано, зокрема проєкту переносу електроопори. Більше того, такий проєкт не був виконаний.

Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу

43. У березні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат

Звонарьов В. В., а також ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат

Місяць А. П., подали до Верховного Суду відзиви на касаційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскарженої постанови, просили відмовити у задоволенні касаційної скарги.

44. ОСОБА_1 вказує, що висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду та на які посилався заявник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними.

Вважає, що доводи касаційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

45. ОСОБА_2 зауважує, що висновком експерта № 223Е-06/22 підтверджено законність проведеної реконструкції та її відповідність встановленим нормам і правилам.

Вказує, що відповідачами було отримано усі необхідні для будівництва дозвільні документи. Стверджує, що при будівництві не було здійснено втручання у несучі, огороджувальні конструкції належної позивачу будівлі. Звертає увагу, що у справі № 640/19556/19 ГУ ДСНС у Хмельницькій області відмовилось від позовних вимог щодо застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи підвального приміщення готелю «Случ». Вважає, що позовні вимоги товариством не доведені, а застосування такого крайнього заходу впливу як знесення спірного будівництва не відповідає обставинам цієї справи.

Інші процесуальні звернення по суті касаційної скарги подані до Верховного Суду

46. У червні 2025 року ТОВ «Міронекс»,в інтересах якого діє адвокат

Смішна І. В., подало додаткові пояснення у справі, в яких заперечує проти доводів відзивів на касаційну скаргу та наполягає на задоволенні касаційної скарги.

Обставини справи, встановлені судами

47. ТОВ «Міронекс» є власником цілісного майнового комплексу готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з будівлі готелю з підвалом літ. «А-ІІІ», загальною площею

1 731,9 кв. м, котельні літ. «1Б», загальною площею 25,9 кв. м, гаражу літ. «1В», загальною площею 94,1 кв. м.

48. З метою обслуговування вказаного об`єкта нерухомості позивачу, згідно з договором оренди від 22 травня 2015 року, та додаткової угоди від 01 березня 2020 року виділено у користування земельну ділянку, загальною

площею 0,1623 га, кадастровий номер :04:002:0021.

49. 28 листопада 2017 року за ОСОБА_3 , на підставі договору дарування від 17 квітня 2003 року, зареєстровано право власності на приміщення холодильних камер, загальною площею 15 кв. м, за адресою:

АДРЕСА_2 .

50. Згідно з рішенням Старокостянтинівської міської ради № 6 n.l/33/VII

від 22 лютого 2019 року затверджено проєкт землеустрою щодо відведення розташованої по АДРЕСА_2 земельної ділянки, площею 200 кв. м, кадастровий номер :04:002:0126 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови і надано ОСОБА_3 на умовах оренди вказану земельну ділянку.

51. 22 лютого 2019 року між ОСОБА_3 та Старокостянтинівською міською радою укладено договір оренди землі, відповідно до якого в строкове платне користування ОСОБА_3 (5 років) передано земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:0126.

52. 14 листопада 2019 року Відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради ОСОБА_3 видані Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення» по АДРЕСА_2 та 30 березня 2020 року внесені зміни до них.

53. 02 січня 2020 року зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), реєстраційний номер

№ ХМ55.

54. У квітні 2020 року ТОВ «Міронекс» звернулось до Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради з проханням провести перевірку дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_3 , від імені якого діяв ОСОБА_2 , містобудівних умов та обмежень.

55. 26 травня 2020 року ТОВ «Міронекс» надано відповідь про те, що проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності щодо об`єкта будівництва не є можливим у зв`язку із набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України № 219 від 13 березня 2020 року «Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду», якою зупинена дія постанови Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, до початку виконання функцій і повноважень Державної інспекції містобудування.

56. 09 вересня 2020 року Головним управлінням ДСНС у Хмельницькій області здійснювався позаплановий захід державного нагляду (контролю щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, адреса об`єкта перевірки - підвальний поверх приміщень № 122 та № 124 ТОВ «Міронекс» м. Старокостянтинів,

АДРЕСА_1, за результатами якого складено акт № 183, відповідно до якого виявлено такі порушення: допущено захаращення приямок віконних прорізів в приміщеннях № 122 та № 124 відповідно до технічного паспорту

від 29 жовтня 2019 року (допущено демонтаж приямків віконних прорізів та влаштовано перекриття між підвальним та першим поверхом будівлі, що будується); допущено закладання віконного прорізу у підвальному поверсі в приміщенні № 124; у зв`язку із будівництвом не забезпечено доступ до пожежної драбини; допущено будівництво у протипожежних відстанях між будинком готелю «Случ» та гаражем по АДРЕСА_5 .

15 вересня 2020 року винесено Припис № 52 про усунення вказаних порушень в строк до 15 листопада 2020 року.

57. 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 за договором набула

у власність нежитлове приміщення, загальною площею 282,6 кв. м,

по АДРЕСА_3 , позначене на плані літ. «А», реєстраційний об`єкт нерухомого майна № 08, яке належало

ОСОБА_3 .

Вказане нежитлове приміщення розташоване на першому поверсі триповерхової будівлі, тобто є повністю вбудованим: знаходиться над підвалом, який належить позивачу, а над цим приміщенням по

АДРЕСА_3 знаходиться другий та третій поверхи готелю «Случ».

58. 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 приміщення холодильних камер, загальною площею 15 кв. м, по

АДРЕСА_2 .

59. 28 травня 2021 року між Старокостянтинівською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, площею 200 кв. м, кадастровий номер :04:002:0126, для обслуговування приміщення холодильних камер.

60. 07 липня 2021 року ОСОБА_1 видані ОСОБА_4 умови та обмеження для проєктування об`єкту будівництва, реєстраційний № 40

від 07 липня 2021 року, які містять граничнодопустиму висотність будинків, будівель, споруд - 5 м, максимально допустимий відсоток забудови - 74,3%, мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проєктується, до червоних ліній регулювання забудови - 6 м, до існуючих будинків і споруд - 8 м, охоронна

зона навколо об`єкта теплопостачання та об`єкта енергетичної системи

ЛЕП - 115 кв. м.

61. Технічні характеристики об`єкту будівництва відображено в проєкті «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_2 », виготовленому на замовлення ОСОБА_1 , та технічному паспорті приміщення по

АДРЕСА_2 станом на 28 листопада 2017 року (до початку будівництва) та 12 листопада 2021 року.

62. Після завершення будівельних робіт, торгові приміщення

по АДРЕСА_2 прийняті до експлуатації згідно з декларацією про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1)

від 16 листопада 2021 року, яка зареєстрована 25 листопада 2021 року за

№ ХМ26, що підтверджено витягами з Реєстру будівельної діяльності 12 серпня та 25 листопада 2021 року. У декларації зазначено, що на об`єкті виконані всі роботи згідно з державними будівельними нормами, стандартами та правилами, у тому числі, щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення; обладнання встановлено у визначеному порядку.

63. 13 січня 2022 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на торгові приміщення, загальною площею 119,5 кв. м.

64. Відповідно до висновку експерта №348/02-2022 від 23 лютого

2022 року, складеного за результатом проведення, призначеної судом, будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи:

- фактично виконані будівельно-монтажні роботи на об`єкті будівництва «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_2 » відносяться до «нового будівництва», оскільки відбулося спорудження нового об`єкту без збереження та використання конструкцій раніше існуючих приміщень холодильних камер (літ. «А»);

- фактично виконані будівельно-монтажні роботи по об`єкту будівництва «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_2 » в частині виду об`єкта будівництва не відповідають: містобудівним умовам та обмеженням для проектування об`єкта будівництва, затверджених наказом Відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 14 листопада 2019 року № б/н, зі змінами від 30 березня

2020 року; повідомленню про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)/ про зміну даних у повідомлені про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками від 27 грудня 2019 року реєстраційний номер ХМ 55 від 02 січня 2020 року, оскільки фактично здійснено «нове будівництво» без збереження та використання конструкцій раніше існуючих приміщень холодильних камер

(літ. «А») за адресою: АДРЕСА_2 ;

- перевірити відповідність виконання будівельно-монтажних робіт по об`єкту «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_2 » в частині дотримання відстаней від об`єкту будівництва до інженерних комунікацій не вбачається за можливе у зв`язку з відсутністю у наданих на дослідження матеріалах інформації щодо виду, класу та технічних характеристик мереж, що проходять поблизу об`єкту будівництва, а також точного їх місця знаходження;

- будівництво об`єкта частково здійснюється за межами земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0126, а саме виступає за межі земельної ділянки з південно-західної сторони на відстань 0,11:0,19 м;

з південно-східної сторони на відстань 0,38:0,45 м; з північно-східної сторони 0,07 :0,09 м, а площа земельної ділянки, на якій побудовано об`єкт та яка розташована за межами земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0126, становить 7,3 кв. м;

- при спорудженні вказаного об`єкта використано несучі та огороджуючі елементи будівлі, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , а саме об`єм приміщення об`єкту будівництва сформовано частково за рахунок зовнішньої стіни (тильного фасаду) цією будівлі, що розташована по АДРЕСА_1 ;

- за результатами натурного обстеження встановлено, що при виконанні будівельно-монтажних робіт по спорудженню зазначеного об`єкта, без проведення відповідних розрахунків та обстежень, здійснено втручання

в огороджуючі та несучі конструкції будівлі по

АДРЕСА_1 , а саме: здійснено кріплення металевого каркасу до зовнішньої стіни будівлі; кріплення металевих прогонів даху до зовнішньої будівлі; примикання покрівлі з ПВХ мембрани до зовнішньої будівлі; здійснено реконструкцію світлових приямків; влаштовано монолітне залізобетонне перекриття над світловими приямками, що опирається на зовнішню стіну будівлі;

- при виконанні будівельно-монтажних робіт з спорудження об`єкта порушено вимоги нормативно-правових актів, що діють в галузі будівництва:

пункт 8 «Правила охорони електричних мереж» щодо заборони будівництва громадських будівель в охоронних зонах ліній електропередач, так як будівля об`єкту збудована частково в межах охоронної зони ЛЕП;

пункт 15.2.2 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова території» щодо порушення протипожежних відстаней, зокрема відсутність протипожежного розриву між побудованою будівлею та існуючою будівлею № 10, а також інші вимоги, наведені у висновку;

- приведення у відповідність виконаних будівельно-монтажних робіт по спорудженню об`єкту будівництва до вимог нормативно-правових актів, що діють у галузі будівництва, можливе тільки шляхом повного демонтажу всіх зведених конструкцій вказаного об`єкту.

У дослідницькій частині експертизи вказано, що правовстановлюючі документи надані для проведення експертизи тільки на частину приміщень готелю «Случ», що перебуває у власності ТОВ «Міронекс», відомості про те, хто є власником (користувачем) інших приміщень будівлі в наданих на дослідження матеріалах відсутні, які і відсутні відомості щодо об`єкта нерухомості по АДРЕСА_3 .

Експертом здійснено зовнішній огляд будівлі та суміжних з нею приміщень будівлі по АДРЕСА_1 .

В результаті проведення будівельно-монтажних робіт на об`єкті «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по

АДРЕСА_2 » було проведено реконструкцію світлових приямків до приміщень №122 та №124, що належать ТОВ «Міронекс». На їх місці влаштовано технічний коридор з приямком для обслуговування підвалу. Дана конструкція над віконними прорізами перешкоджає потраплянню природного світла в підвальні приміщення будівлі, а також потребує встановлення додаткових приладів освітлення.

Експерт також дійшов висновку, що приміщення холодильних камер було повністю демонтовано, а на його місці здійснено будівництво нової будівлі.

При дослідженні приміщень підвального поверху №№ 122, 124, що належить ТОВ «Міронекс», вікна яких виходять до світлового приямку, що реконструювався, виявлено тріщини в стіні в приміщенні №124, яка є суміжною над цим приміщенням та приямком. Експерт зазначив, що підтвердити чи спростувати факт виникнення тріщин на стіні в приміщенні № 124 в результаті виконання робіт по влаштуванню монолітного залізобетонного перекриття над світловим приямком на об`єкті «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_2 » не вбачається за можливе, оскільки відсутні відомості щодо стану конструктивних елементів до початку виконання будівельних робіт. Разом з тим, в результаті влаштування залізобетонного монолітного перекриття над технічним коридором збільшилось статичне навантаження на несучі конструктивні елементи підвального поверху. Наявні тріщини потребують спостереження щодо динаміки розкриття.

В приміщенні також виявлені сліди залиття рідиною у вигляді мокрих плям та слідів вогкості, що могли виникнути в результаті відсутності організованого водовідведення та пошкодження вимощення.

65. Висновок експерта № 348/02-2022 від 23 лютого 2022 року узгоджується з висновком експертного дослідження № 1244 від 20 серпня 2020 року.

66. Згідно з висновком № 223Е-06/22, складеного за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 08 вересня 2022 року:

- приміщення по АДРЕСА_2 по архітектурним, об`ємно-планувальним та конструктивним рішенням в цілому відповідає проєкту «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_2 » (2021 року) та відповідає державним будівельним нормам і правилам, санітарно-гігієнічним і екологічним нормам та правилам пожежної безпеки, але має незначні невідповідності, які не впливають на несучу здатність будівлі:

у металоконструкціях каркасу завищені номери профілів (кутиків, швелерів, двотаврів) - що покращує міцність та стійкість каркасу;

конструкція покрівлі фактично виконана збірною 3-х шаровою (профлист-мінвата-профлист) - по проєкту дахова сандвіч панель;

на вході в технічний, протипожежний коридор для обслуговування підвалу

ТОВ «Міронекс», встановлені пластикові двері під скло - по проєкту повинен бути відкритий протипожежний вхід;

- проєктом передбачено сполучення приміщень по АДРЕСА_2 з приміщенням 1-го поверху по АДРЕСА_3 шляхом влаштування дверного прорізу (натомість вікна) - фактично на дату обстеження дверний отвір відсутній;

- відповідність фактичних рішень з інженерного обладнання рішеннями передбаченими проєктом реконструкції встановити неможливо, оскільки інженерні комунікації та обладнання об`єкта експертизи, на дату проведення експертизи фактично відсутні, а також через відсутність рішень по інженерним комунікаціям та обладнанню в самому проєкті.

У висновку № 223Е-06/22 експерт також зазначає, що в результаті реконструкції більша частина будівлі холодильних камер демонтована, залишились частково фундаменти по осі 1 та фундамент і стіна по осі А, які є спільними як для приміщення холодильних камер так, і для нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , що відповідає проєкту.

Будівля об`єкту «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_2 » розташована за межами охоронної зони навколо мережі теплопостачання та за межами охоронної зони навколо ЛЕП (проєкт переносу опори № 5

від 12 серпня 2019 року та фактичного розміщення опори).

67. У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що ключі від технічного коридору знаходяться у неї і вона може їх надати позивачу, або взагалі не закривати двері.

68. Апеляційний суд встановив, що у технічному паспорті на цілісний майновий комплекс ТОВ «Міронекс» по АДРЕСА_1 , виготовленому станом на лютий 2018 року, у підвальному приміщенні, належному позивачу,

№ 122 та № 124 по зовнішніх стінах будівлі відображено віконні прорізи без приналежних до будівлі приямків, а у технічному паспорті на цілісний майновий комплекс ТОВ «Міронекс» по АДРЕСА_1 , виготовленому станом на жовтень 2019 року, відображено віконні прорізи з приямками в тому числі в тій частині будівлі, де їх фізично не було у зв`язку із розташуванням на той час приміщення холодильних камер. Відомості щодо здійснення будівництва приямків у вказаний період відсутні.

69. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 червня 2020 року у справі № 683/1920/18 встановлено, що ТОВ «Міронекс» і ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належать несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будівлі, зокрема стіни та фасад будівлі по

АДРЕСА_1 .

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

70. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

71. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

72. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

73. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

74. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

75. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

76. Відповідно до пунктів «г», «е» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

77. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (частина друга, пункту «б» частини третьої статті 152 ЗК України).

78. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

79. Відповідно до статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 ЦК України). Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки, з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України, статтею 103 ЗК України.

80. У постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі

№ 822/2149/18 та від 10 квітня 2020 року у справі № 344/4319/16-а зроблено висновки про те, що правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва. За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі істотного відхилення від проєкту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, та істотного порушення будівельних норм і правил. У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.

81. Юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проєкту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення.

82. Під час вирішення питання про те, чи є відхилення від проєкту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

83. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 725/5630/15-ц, а також у постанові Верховного Суду від 17 січня 2022 року у справі № 442/4338/17.

84. Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

85. Європейській суд з прав людини у рішенні від 21 квітня 2016 року у справі Ivanova and Cherkezov v. Bulgaria, скарга № 46577/15, роз`яснив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

86. Законність знесення самочинного будівництва має бути оцінена на предмет пропорційності такого втручання.

87. Отже, позивач зобов`язаний довести факт самочинного будівництва, порушення його прав та обґрунтованості захисту його прав у такий спосіб, як знесення спірних будівель.

88. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

89. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

90. Передумовою вирішення у судовому порядку спору, який виник між учасниками справи, ТОВ «Міронекс» зазначало те, що спірна прибудова здійснена до будівлі позивача без його згоди, зокрема із втручанням в несучі конструкції будівлі, що належить позивачу, ці роботи призвели до часткового руйнування несучих конструктивних елементів будівлі позивача, такі як капітальні стіни, та знищення світлових приямків приміщень підвального поверху № 122 та № 124, що істотно погіршило техніко-економічні показники та функціональне використання підвалу та будівлі готелю в цілому, проведення будівельних робіт відповідачем частково здійснюється на земельній ділянці, що знаходиться в користуванні позивача, що, на думку позивача, свідчить про проведення відповідачем будівництва в порушення будівельних норм та правил, та є самочинним будівництвом.

91. Крім того, ТОВ «Міронекс» вказало, що в результаті здійснення відповідачем «нового будівництва» замість «реконструкції» порушено протипожежні та планувальні вимоги, що суттєво погіршило протипожежний стан будівлі в цілому, та може спричинити негативні наслідки при подальшій експлуатації належного позивачу цілісного майнового комплексу готелю «Случ», виникнення надзвичайних ситуацій, унеможливлення евакуації людей та доступу пожежних команд, технічного обслуговування будівлі позивачем. Крім того, зведена конструкція над віконними прорізами перешкоджає потраплянню природного світла в підвальні приміщення будівлі. Також позивач припускає, що відвідувачі спірних торгових приміщень будуть паркувати свої автомобілі на території готелю, чим створювати незручності для клієнтів готелю.

92. Апеляційний суд, встановивши, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що здійснення відповідачами реконструкції з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по

АДРЕСА_2 перешкоджає позивачу у користуванні належним йому на праві власності цілісним майновим комплексом готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по

АДРЕСА_1 та порушує його права як власника будівлі, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

93. Відхиляючи висновок експерта № 348/02-2022 від 23 лютого 2022 року та враховуючи технічний паспорт на цілісний майновий комплекс ТОВ «Міронекс» по АДРЕСА_1 , виготовлений станом на лютий 2018 року, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що:

- експерт при зовнішньому огляді був позбавлений можливості дослідити фактичні дані при натурному обстеженні та встановити повне або часткове збереження елементів несучих конструкцій приміщення холодильних камер або його демонтаж в цілому. Також експерт був позбавлений можливості дослідити вузли кріплення металевих конструкцій до існуючої стіни та дослідити в повній мірі чи порушують вони несучу здатність конструкції стіни та створюють додаткове навантаження. Експерт не міг встановити і як монолітна залізобетонна плита перекриття над світловими приямками, що опирається на зовнішню стіну будівлі, впливає на несучу здатність конструкції стіни. Висновок експерта не містить дослідження в чому саме погіршились техніко-економічні показники та функціональне призначення підвалу та будівлі готелю позивача, інших доказів в підтвердження таких обставин позивачем надано не було;

- посилання у позові та у висновку експертизи про те, що конструкція над віконними прорізами перешкоджає потраплянню природного світла в підвальні приміщення будівлі, а також потребує встановленню додаткових приладів освітлення, є безпідставними, оскільки встановити розрахунок тривалості інсоляції в підвальному приміщенні неможливо, адже згідно з будівельними нормами тривалість інсоляції (опромінення сонячним світлом) вимірюється лише у житлових приміщеннях;

- у технічному паспорті на цілісний майновий комплекс ТОВ «Міронекс» по АДРЕСА_1, виготовленому станом на лютий 2018 року, у підвальному приміщенні, належному позивачу, № 122 та № 124 по зовнішніх стінах будівлі відображено віконні прорізи без будь-яких приямків, приналежних до будівлі. Разом з тим, у технічному паспорті на цілісний майновий комплекс

ТОВ «Міронекс» по АДРЕСА_1, виготовленому станом на жовтень 2019 року, відображено віконні прорізи з приямками, в тому числі в тій частині будівлі, де їх фізично не було у зв`язку із розташуванням на той час приміщення холодильних камер, водночас відомості щодо здійснення будівництва приямків у вказаний період відсутні;

- безпідставним є посилання на порушення відповідачами охоронних зон мережі теплопостачання та електропостачання при здійсненні будівництва, оскільки за висновком експерта № 223Е-06/22 від 08 вересня 2022 року будівля об`єкту «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_2 » розташована за межами охоронної зони навколо мережі теплопостачання та за межами охоронної зони навколо ЛЕП (проєкт переносу опори № 5

від 12 серпня 2019 року та фактичного розміщення опори). Позивачем не доведено в чому саме полягає порушення його прав як власника цілісного майнового комплексу визначенням у технічній документації відносно земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 , охоронних зон;

- матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що будівництво об`єкту «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_2 » здійснювалось частково на земельній ділянці, площею 0,1623 га, кадастровий номер :04:002:0021, яка перебуває у користуванні у ТОВ «Міронекс»;

- доказів того, що вікна, приямки підвального приміщення № 122 та № 124, яке належить позивачу ТОВ «Міронекс», слугували шляхами димовиведення та евакуації у товаристві, не надано;

- причинний зв`язок між виникненням тріщин на стіні в приміщенні № 124 та виконанням робіт по влаштуванню монолітного залізобетонного перекриття над світловим приямком на об`єкті «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_2 », не встановлено;

- недоліки у проведенні реконструкції з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по

АДРЕСА_2 , встановлені у висновку експерта № 223Е-06/22

від 08 вересня 2022 року, не є істотними;

- посилання позивача на те, що облаштування відповідачем технічного коридору для обслуговування приміщення ТОВ «Міронекс», на вході якого влаштовані металопластикові двері, ключі від якого у позивача відсутні, як і можливість безключового доступу із середини на зовні, чим створено перешкоди для обслуговування належного позивачу об`єкту нерухомості, не є підставою для задоволення вимог про знесення будівлі, а ці питання можуть бути вирішені у інший визначений законом спосіб.

94. За встановлених обставин справи, апеляційний суд дійшов правильних висновків щодо недоведеності підстав для задоволення позовних вимог про знесення спірних будівель.

95. Щодо доводів касаційної скарги про відсутність згоди власника на проведення реконструкції будівлі, колегія суддів враховує, що у Містобудівних умовах та обмеженнях для проєктування об`єкту будівництва, виданих

07 липня 2021 року ОСОБА_1 , зазначено, що проєктна частина будівлі може зблокуватися з існуючими чи проєктованими суміжними будівлями за згодою їх власників.

Водночас постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 червня

2020 року у справі № 683/1920/18 встановлено, що несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будівлі, зокрема стіни та фасад будівлі по АДРЕСА_1 належать ТОВ «Міронекс» та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

96. Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

97. У справі, що розглядається, будівництво здійснено на рівні належного ОСОБА_1 приміщення, розташованого на першому поверсі триповерхової будівлі, з облаштуванням протипожежного коридору для обслуговування підвальних приміщень ТОВ «Міронекс», та апеляційний судом не встановлено порушення прав товариства цим будівництвом.

98. Висновки апеляційного суду не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 388/314/15,

від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 344/4319/16, від 12 серпня 2020 року у справі № 569/16666/16, від 07 березня 2023 року у справі № 308/5533/17, від 21 грудня 2023 року у справі

№ 753/7371/16, на які заявник посилається у касаційній скарзі.

99. Інші доводи касаційної скарги переважно спрямовані на необхідність Верховному Суду здійснити переоцінку доказів у справі, що виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, визначені статтею 400 ЦПК України.

100. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду

від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц).

101. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

102. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

103. Оскаржена постанова апеляційного суду є достатньо вмотивованою та містить висновки суду щодо питань, які мають значення для вирішення справи.

104. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що апеляційний суд ухвалив оскаржену постанову із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права.

105. Відповідно до першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

106. За змістом частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

107. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

108. Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статт 141 ЦПК України).

109. У відзивах на касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що для захисту своїх інтересів на стадії касаційного розгляду справи ними понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн та 10 000 грн, відповідно.

110. На підтвердження розміру судових витрат ОСОБА_1 надала: ордер про надання правничої допомоги серія АН № 1586530 від 24 березня 2025 року; договір про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року; додатковий договір про надання правничої допомоги від 31 грудня 2024 року та додатковий договір від 17 березня 2025 року, яким гонорар адвоката визначений у розмірі 15 000 грн за складання відзиву на касаційну скаргу.

111. На підтвердження розміру судових витрат ОСОБА_2 надав: ордер про надання правничої допомоги серія ВХ № 1092870 від 24 березня 2025 року; договір про надання правової допомоги від 10 березня 2025 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 24 березня 2025 року, за яким вартість адвокатських послуг щодо складання та подання відзиву становить 10 000 грн.

112. Колегія суддів дійшла про часткову компенсацію витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції у розмірі по 10 000 грн кожному з відповідачів, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з урахуванням складності справи та необхідних процесуальних дій.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міронекс», в інтересах якого діє адвокат Смішна Ілона Вікторівна, залишити без задоволення.

2. Постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 січня 2025 року залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міронекс» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по -10 000 (десять тисяч) грн кожному на відшкодування витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара О. В. Ступак В. В. Шипович