ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/357/25 Номер провадження 22-ц/814/832/26Головуючий у 1-й інстанції Косик С. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шелудько Оксани Олександрівни на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 20 серпня 2025 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду із вказаним позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 157000,46 грн та вирішити питання судових витрат.

В обгрунтування позову вказувало, що між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №463976-КС-004 про надання кредиту у розмірі 40 000,00 грн, який підписано одноразовим ідентифікатором.

Зазначало, що 22.09.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до вищезазначеного кредитного договору, відповідно до умов якої останній надано додатково кредит в сумі 10 000,00 грн.

Окрім того, 30.11.2023 та 30.03.2024 між сторонами укладено додаткові угоди, за умовами яких термін дії кредитного договору №463976-КС-004 від 22.09.2023 продовжено до 18.01.2025.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 порушила умови взятого на себе зобов`язання утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з останньої.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 20 серпня 2025 року

позов ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 463976-КС-004 від 22.09.2023 у розмірі 157 000,46 грн, а також вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржено ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог на суму 87360, 26 грн.

Скарга мотивована тим, що нарахована суму відсотків за користування кредитом не відповідає ЗУ « Про захист прав споживачів», оскільки сума процентів у розмірі 123782,31 грн. є неспіврозмірною з існуючою заборгованістю за тілом кредиту, що суперечить принципам розумності та добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживча послуг.

Окрім того вказує, що відповідачем вносилися на погашення заборгованості платежі на загальну суму 69639,55 грн, відтак вважає, що сума яка підлягає стягненню становить 97360, 26 грн.

09.12.2025 року від ТОВ «Бізнес Позика» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в кому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції з викликом учасників справи. На момент розгляду сторони будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Районним судом встановлено, що 22.09.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 463976-КС-004 (а.с.20-34,61,61).

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, ТОВ « Бізнес Позика» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності.

Позичальник зобов`язалась повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк кредиту визначено сторонами 24 тижні (п.2.3).

Згідно з п.2.4 Договору фіксована стандартна процентна ставка за кредитом 2,00000000% в день, знижена процентна ставка 1,15013259 % в день, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за надання кредиту 4 500,00 грн, термін дії договору до 08.03.2024 (п.п.2.5, 2.7 Договору).

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, кредит надано терміном на 24 тижні, зниженою процентною ставкою 419,79839535 % річних та стандартною 730,00000000% річних, загальні витрати за кредитом 48 000,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 78 000,00 грн та реальна річна процентна ставка 9168,16 % (а.с.18-19).

В розділі 5 паспорту споживчого кредиту зазначений графік платежів порядку повернення кредиту у період з 06.10.2023 по 08.03.2024 загальний щомісячний платіж складає 6 500,00 грн (а.с.18 на зв.).

22.09.2023 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Бізнес Позика» додаткову угоду №1 до договору № 463976-КС-004, за умовами якої збільшено суму кредиту на 10 000,00 грн у строки та на умовах, викладених у договорі (а.с.37-38, 39-40, 41-42).

30.11.2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, направлення позивачем пропозиції (оферти) укласти додаткову угоду та прийняття (акцепту) відповідачем пропозиції щодо її укладення та як вбачається з послідовності дій клієнта, між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №2 до договору № 463976-КС-004 від 22.09.2023, за умовами якої термін дії договору продовжено до 02.05.2024 та 30.03.2024 додаткову угоду №3, відповідно до умов якої термін дії договору продовжено до 18.01.2025 (а.с.45-59, 60-64).

Відповідно до п. 5.2. Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору, викласти п. 2.4.Договору в новій редакції, а саме: «2.4.Процента ставка за Кредитом:

з 30.11.2023 року до 25.01.2024 року (включно) діє пільгова ставка

0,8625994% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює

платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до

трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний

вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня

прострочення платежу і до 25.01.2024 року (включно) процентна ставка

становитиме 1,15013259 % в день; з 26.01.2024 року 1,15013259 % в день., фіксована.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну)

Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої Процентної ставки не

може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.».

Відповідно до п. 5.5. Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору, викласти п. 3.2.Договору в новій редакції, а саме: «3.2. Протягом строку (терміну)

кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі Проценти за

користування Кредитом), нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4

Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок

календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із

урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку

платежів…».

Встановлений цим пунктом Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору

графік платежів передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення

заборгованості за тілом та процентами.

Відповідно до п. 6. Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору, всі інші умови

Договору, що не змінені Додатковою угодою, залишаються чинними та

Сторони підтверджують свої зобов`язання за ними.

Відповідно до п. 5.2. Додаткової угоди № 3 до Кредитного договору, п. 2.4.Договору викладено в новій редакції, а саме: «2.4.Процента ставка за Кредитом:

з 30.03.2024 року до 25.05.2024 року (включно) діє пільгова ставка

0,8625994% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює

платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до

трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний

вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня

прострочення платежу і до 25.05.2024 року (включно) процентна ставка

становитиме 1,15013259% в день; з 26.05.2024 року 1,15013259 % в день., фіксована.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну)

Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не

може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.».

Відповідно до п. 5.4. Додаткової угоди № 3 до Кредитного договору, Викласти п. 3.2.

Договору в новій редакції, а саме: «3.2. Протягом строку (терміну)

кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі Проценти за

користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4

Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок

календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із

урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку

платежів…».

Встановлений цим пунктом Додаткової угоди № 3 до Кредитного договору

графік платежів передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення

заборгованості за тілом та процентами.

Відповідно до п. 7. Додаткової угоди № 3 до Кредитного договору, всі інші умови

Договору, що не змінені Додатковою угодою, залишаються чинними та

Сторони підтверджують свої зобов`язання за ними.

Із довідки ТОВ ФК «Елаєнс» вбачається, що в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу грошових коштів, 22.09.2023 було здійснено переказ грошових коштів ОСОБА_1 у розмірі 25 000,00 грн та 5 000,00 грн згідно кредитного договору № 463976-КС-004 від 22.09.2023, на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.66).

Як убачається з підтвердження ТОВ «ПрофітГід», в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів, 23.09.2023 було здійснено переказ грошових коштів ОСОБА_1 згідно кредитного договору № 463976-КС-004 від 22.09.2023, у розмірі 10 000,00 грн, на платіжну картку НОМЕР_2 (а.с.67).

Отримання кредитних коштів відповідачкою не заперечується.

За інформацією АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_3 ) (а.с.119).

Згідно виписки про рух коштів вбачається, що за період з 22.09.2023 р. по 18.01.2025 р. відповідач користувалася кредитними коштами(а.с.120-127).

Окрім того судом першої інстанції встановлено, що відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором № 463976-КС-004 на загальну суму 69 639,55 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 13-17).

Відповідно до розрахунку надано ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №463976-КС-004 від 22.09.2023, станом на 22.04.2025 становить 157 000,46 грн, з яких: 33 218,15 грн заборгованість за кредитом, 123 782,31 грн заборгованість по відсотках (а.с.13-17).

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що факт укладення кредиту підтверджений належними та допустимим доказами, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Колегія суддів вважає такий висновок районного суду вірним не в повному обсязі з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України в становлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, в ч. 1ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Вірно встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору, так і отримання позичальником ОСОБА_1 грошових коштів на погоджених нею умовах фінансового кредиту шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором та не виконання останньою свого обов`язку по своєчасному поверненню кредитних коштів.

Поряд з тим, колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції в частині проведених розрахунків та визначеного розміру заборгованості відповідача по процентах у розмірі 123782,31 грн. за користування тілом кредиту, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що сума нарахованих відповідачу процентів, які підлягають стягненню становить 123782,31 грн.

Судом першої інстанції було стягнуто з відповідача на користь позивача проценти за користування кредитом в сумі 123782,31 грн. Проводячи розрахунки суд виходів наступних даних: - до 30.11.2023 року застосовано пільгову проценту ставку 1,15013259%, з 30.11.2023 року по 15.01.2024 року - 0,8625994% ., з 16.01.2024 року по 18.01.2025 року - 1,15013259% (пені).

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що 22.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 463976-КС-004 та додаткові угоди №1,2, 3 до договору, які підписані у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 5.2. Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору, викласти п. 2.4.Договору в новій редакції, а саме: «2.4.Процента ставка за Кредитом:

з 30.11.2023 року до 25.01.2024 року (включно) діє пільгова ставка

0,8625994% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює

платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до

трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний

вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня

прострочення платежу і до 25.01.2024 року (включно) процентна ставка

становитиме 1,15013259 % в день; з 26.01.2024 року 1,15013259 % в день., фіксована.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну)

Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої Процентної ставки не

може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку».

Пунктом 3.2.2. Договору визначено, що в разі прострочення платежів за кредитом, сплата процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою, при цьому нарахування процентів за заниженою процентною ставкою припиняється.

Відповідно до частини третьої статті 213 цього Кодексу при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

За визначенням статті 549 ЦК України неустойка (штраф, пеня) як вид забезпечення зобов`язання є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Виконання зобов`язання може бути забезпечене неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. При цьому договором або законом можуть бути встановленні інші види забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання. За допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання. Неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, умови наявного між сторонами кредитного договору передбачають нарахування та сплату, тобто розмір процентної ставки за користування тілом кредиту у разі, коли терміни внесення платежів не порушено (знижена процентна ставка); та збільшених процентів (стандартна процентна ставка), які нараховувалися на загальну суму заборгованості за кредитом, яка виникла у зв`язку порушення строків погашення кредиту та процентів. Тобто, у даних спірних правовідносинах збільшена частина процентів за стандартною процентною ставкою на загальну заборгованість за кредитом, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань, є за своєю юридичною природою пенею.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 18 жовтня 2017 року у справі №6-1964цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

Із матеріалів справи вбачається, що строк кредитування становить 70 тижнів з 22.09.2023 року по 18.01.2025 року. Нарахування процентів після закінчення дії договору чинним законодавством не передбачено.

Із умов кредитного договору вбачається, що проценти за користування кредитними коштами нараховуються виходячи із зниженої процентної ставки за період з 22.09.2023 року по 29.11.2023 року 1,15013259% у розмірі 30042, 60 грн, виходячи із зниженої процентної ставки 0,8625994 % в день за період з 30.11.2023 року по 15.01.2024 року нараховано 13911,67 грн., з 16.01.2024 року по 18.01.2025 року було нараховано 123592,74 грн. процентів у зв`язку із застосуванням стандартної процентної ставки в розмірі 1,15013259% (пені).

Виходячи із застосування зниженої процентної ставки 0,8625994 % в день заборгованість за процентами з період з 16.01.2024 року по 18.01.2025 року складає 92694,89 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем в рахунок погашення заборгованості по відсотках сплачено 56857, 70 грн.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача підлягають стягненню проценти за користування кредитом в сумі 79791,46 грн., виходячи із зниженої процентної ставки за період з 22.09.2023 року по 29.11.2023 року 1,15013259% та за період з 30.11.2023 року по 18.01.2025 року 0,8625994 % в день та виключенням 56857, 70 грн. сплачених відповідачем.

При цьому колегія суддів, враховуючи що сторони у пунктах 3.2.2., 6.1. договору погодили нарахування пені за порушення виконання зобов`язання, вважає в цілому вимоги позивача щодо стягнення різниці розрахунку процентів проведеного судом в сумі 30897,85 грн правомірними.

Проте, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи викладене, підстав для стягнення з відповідача зазначених процентів у розмірі 30897,85 грн, які за своєю юридичною природою є пенею, не вбачається.

Враховуючи викладене рішення районного суду в частині стягнення відсотків за користування кредитом слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення процентів із ОСОБА_1 на користь ТОВ « Бізнес Позика» у розмірі 79791,46 грн.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено на 71,98% слід змінити розподіл судових витрат, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Бізнес Позика» судовий збір за подачу позову у розмірі 1743,64 грн. Стягнути з ТОВ « Бізнес Позика» на користь ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги судовий збір у розмірі 708,11 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шелудько Оксани Олександрівни,-задовольнити частково.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 20 серпня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Бізнес Позика» процентів за користування кредитом у розмірі 123782,31 грн, - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» проценти за користування кредитним коштами за договором №463976-КС-004 від 22.09.2023 року у розмірі 79791,46 грн.

В іншій частині рішення районного суду,- залишити без змін.

Змінити порядок розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Бізнес Позика» витрати зі сплати судового за подачу позовної заяви у розмірі 1743,64 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Бізнес Позика» на ОСОБА_4 витрати зі сплати судового за подачу апеляційної скарги у розмірі 708,11 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2026 року.

Головуючий суддя : ___________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ Л.І. Пилипчук __________________ О.В. Чумак