Справа № 632/222/26
провадження № 2/632/562/26
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2026 р. м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Библіва С.В., при секретарі Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Златополі Лозівського району Харківської області матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , поданої його представником адвокатом Євдокимовою Ю.В., до ОСОБА_2 , третя особа Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, в межах підготовки до розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Златопільського міськрайонного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини.

17.02.2026 від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Євдокимової Ю.В., подана зустрічна позовна заява до ОСОБА_2 про виключення з актового запису про народження дитини даних про ОСОБА_1 , як про батька, а також подано клопотання про поновлення йому строків для звернення до суду із зустрічною позовною заявою, оскільки цей строк пропущено відповідачем з поважних причин.

20.02.2026 року до суду від представника позивачки, адвоката Василенко С.І., надано заперечення проти прийняття до одного провадження зустрічного позову про оспорення батьківства із первісним позовом про стягнення аліментів. Зокрема, зазначено про недоцільність їх спільного розгляду, різницю предметів позовів та затягування розгляду справи про стягнення аліментів через необхідність призначення судової експертизи, що негативно вплине на строки реалізації права дитини на утримання. Просила відмовити у прийнятті зустрічного позову та поновленні відповідачеві строку на звернення до суду із ним, розглянути вказані заяви без участі сторони позивачки.

Представник просив розглянути вказані заяви без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали зустрічного позову, а також заяву про поновлення процесуального строку, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 05.12.2025 року відповідачеві надано строк на подання відзиву та на подання зустрічного позову у п`ятнадцяти денний строк з дня вручення даної ухвали. З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не зареєстрований в системі «Електронний суд» не отримав копії, а конверт із позовною заявою з додатками та повісткою повернувся до суду, як неотриманий. Представником відповідача 27.01.2026 року до суду було подано заяву про ознайомлення із матеріалами справи в електронному вигляді та судом йому надано доступ до електронної справи. Таким чином, останній день для подання зустрічного позову було 11.02.2026 року. Зустрічний позов подано до суду 16.02.2026 року, тобто з 5-ти денним пропущенням визначеного строку.

Відповідно до ст. ст. 126-127 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Враховуючи викладене, спливу незначного проміжку часу після спливу відповідного строку, а також п.6 Рекомендацій РСУ щодо роботи судів в умовах воєнного стану, зокрема, щодо виваженого підходу до питань, пов`язаних із встановленням різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану, суд вважає за необхідне поновити стороні відповідача строк на подачі зустрічного позову.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зазначена стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов. Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Таким чином, вирішуючи клопотання про прийняття зустрічного позову суд з`ясовує такі питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ст. 140 СК України, стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матір`ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Задоволення позову про виключення запису з актового запису про народження дитини може слугувати підставою для звільнення відповідача від сплати аліментів, згідно з частиною другою статті 197 СК України, і бути тою іншою обставиною, що має істотне значення, в цьому випадку, що відповідає правовому висновку викладеному у постанові ВС від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, проте таке звільнення не є імперативним.

Тому, суд з глибоким переконанням вважає, що спільний розгляд зазначених позовів є недоцільним, оскільки може спричинити затягування розгляду питання щодо призначення аліментів на утримання дитини, а також її матері, що, у свою чергу, порушуватиме право дитини та матері на своєчасне отримання матеріального забезпечення та на належний рівень життя, бо планується призначення та проведення експертизи, що тягне за собою зупинення провадження у справі, а відповідно до ч.2 ст. 252 ЦПЦ України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.

Тому, хоча обидві заявлені вимоги виникають із сімейних правовідносин, між ними відсутній взаємозв`язок та правова однорідність. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів та оспорювання батьківства мають різний предмет доказування, ґрунтуються на різних юридичних фактах та регулюються окремими нормами матеріального права. Вирішення однієї категорії вимог жодним чином не впливає на вирішення іншої, що унеможливлює їх об`єднання в одне провадження без шкоди для оперативного та ефективного захисту прав, перш за все дитини.

Водночас суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення зустрічного позову не обмежує його право звернутися до суду з позовною заявою на загальних підставах і, у разі доведеності своїх вимог, ставити питання перед судом про звільнення від сплати аліментів, якщо таке рішення буде ухвалене.

За таких обставин, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 зустрічний позов до ОСОБА_2 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька на підставі ч. 3 ст. 194 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.1261-127, 193, 194, 247, 252, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити відповідачеві ОСОБА_1 строк на звернення до суду із зустрічною позовною заяво про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

Повернути ОСОБА_1 зустрічну позовну заяву про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. В. Библів