Справа № 452/24/26
Провадження №2-о/452/38/2026
У Х В А Л А

про повернення заяви

у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення заяви без руху

09 лютого 2026 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Присташ Ірини Михайлівни про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, -

В С Т А Н О В И В :

05 січня 2026 року через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» заява надійшла до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Заявник ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Присташ І.М. просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності заявнику трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка заповнена 14 вересня 1982 року, посилаючись на те, що в написанні дати народження заявника російською мовою допущена помилка, а саме замість правильного місяця народження «липень» зазначено невірно «червень».

Відповідно до ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відтак, пред`явлена заява ухвалою суду від 07 січня 2026 року була залишена без руху, оскільки заявником порушені вимоги, передбачені стст.175,177 ЦПК України.

Так, судом було зазначено, що стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.1 ст.83 ЦПК України).

Відповідно до ст.315 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, якщо така помилка вже не може бути виправлена органом, який видав документ.

Згідно ст.318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту належності правовстановлюючого документа повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини

неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. При цьому, до заяви обов`язково додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Судом було зазначено, що відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Окрім цього, згідно зі ст.48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації, відомості про стягнення до неї не заносяться.

Порядок ведення трудових книжок визначений «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 (зі змінами та доповненнями), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110 (далі Інструкція).

Згідно п.1.5. Інструкції питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 2.11. Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці, титульному аркуші, трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства або печатка відділу кадрів, на якому вперше заповнювалася трудова книжка, пункт 2.12. Інструкції.

Згідно п.2.13. Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові, тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

При цьому, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму (п.2.8. Інструкції).

Суд зазначав, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки або іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення особи його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Разом з тим, у заяві не вказано та не надано доказів того, що ОСОБА_1 , як передбачає Інструкція, зверталась за останнім місцем роботи із заявою щодо внесення змін до запису у трудовій книжці про дату її народження, а їй в свою чергу було відмовлено у внесенні такої зміни.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону.

За таких обставин, суд пропонував заявнику усунути недоліки заяви, а саме, надати докази про звернення до належного органу за останнім місцем роботи із заявою щодо внесення змін до запису у трудовій книжці про дату її народження.

При цьому, заявнику для усунення недоліків заяви судом був встановлений строк в межах 5 (п`яти) днів з дня отримання заявником ухвали.

Ухвалу суду було скеровано на адресу заявника ОСОБА_1 , зазначену її повноважним представником адвокатом Присташ І.М. в позовній заяві, разом з тим конверт з рекомендованим повідомленням 23 січня 2026 року повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Разом з тим, заявник у відповідності до вищевказаних вимог закону не повідомила суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

При цьому, судом враховано, що ухвала суду 08 січня 2026 року отримана повноважним представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Присташ І.М., що підтверджується довідкою про доставку електронного документу в електронний кабінет.

До того ж, інформація про хід розгляду справи розміщується на сайті суду і є загальнодоступною, однак позивач не цікавиться провадженням у справі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» вказав, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі,

добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, на переконання суду, заявник та її представник є такими, що належним чином повідомлені, кожна окремо, про наявність ухвали суду від 07 січня 2026 року про залишення заяви без руху. Проте, у визначений судом строк зазначені в ухвалі суду недоліки заявником та її повноважним представником усунені не були. Заяв про надання додаткового строку для усунення визначених судом недоліків від заявника та/або її повноважного представника не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись стст.185,294 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Присташ Ірини Михайлівни про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, - вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.М. Кущ