ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 127/7859/25

провадження № 61-11747св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - виконавчий комітет Вінницької міської ради в інтересах недієздатної особи ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2025 року в складі судді Сичука М. М. та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 серпня 2025 року в складі колегії суддів: Рибчинського В. П., Голоти Л. О., Копаничук С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог

У березні 2025 року виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки та піклування звернувся до суду в інтересах недієздатної особи ОСОБА_1 з поданням, у якому просив призначити ОСОБА_2 її опікуном.

Подання мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського суд Вінницької області від 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано недієздатною. Опіка над нею не встановлена, опікун не призначений.

ОСОБА_2 , який є онуком ОСОБА_1 , звернувся до виконавчого комітету із заявою щодо підготовки подання до суду про можливість призначення його опікуном.

При розгляді звернення ОСОБА_2 орган опіки та піклування не встановив обставин, які б унеможливлювали призначення його опікуном, а також обставин, які б вказували на те, що його поведінка суперечить інтересам ОСОБА_1 , тому вважав за доцільне призначити його опікуном.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 13 серпня 2025 року, у задоволенні подання відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме ОСОБА_2 належним чином не мотивовано.

Суду не надано доказів на підтвердження неможливості інших осіб (дочки та онуки ОСОБА_1 ) виконувати обов`язки опікуна.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У вересні 2025 року ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2025 року і постанову Вінницького апеляційного суду від 13 серпня 2025 рокута ухвалити нове рішення про задоволення подання.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не дослідили зібрані в справі докази.

Не врахували, що з заявою про призначення опікуном ОСОБА_1 до органу опіки і піклування звернувся лише він. Інші особи з заявами про призначення їхопікунами не зверталися. Більше того від надав документи, які підтверджують неможливість інших родичів бути опікунами.

ОСОБА_1 визнана судом недієздатною ще в квітні 2024 року, проте вже близько півтора року немає опікуна, що є неприпустимим.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року відкрито касаційне провадження в справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

21 жовтня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2026 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

ОСОБА_2 є онуком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Вінницького міського суд Вінницької області від 13 лютого 2024 року в справі № 2-28301/23 ОСОБА_1 визнана недієздатною. Опіка над нею не встановлена, опікун не призначений.

ОСОБА_2 звернувся до виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування із заявою щодо підготовки подання до суду про можливість призначення його опікуном ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дочкою.

ОСОБА_1 є лежачою хворою та потребує фізичної сили для здійснення гігієнічного догляду за нею.

Відповідно до заяви від 24 лютого 2025 року, дочка ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , 1970 року народження, не заперечує щодо призначення сина опікуном її матері, зазначаючи, що вона за своїм станом здоров`я не може доглядати за матір`ю.

Згідно з довідкою КНП «ЦПМСД № 2 м. Вінниця» від 21 січня 2025 року ОСОБА_4 рекомендовано підняття ваги не більше 2 кг через патологічне зміщення правої нирки.

Онука недієздатної, ОСОБА_5 , 2004 року народження, рідна сестра заявника, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з поданою заявою від 24 лютого 2025 року не заперечує щодо призначення брата опікуном бабусі, оскільки постійно проживає на території Київської області, має на утриманні малолітню дитину і тому не може бути опікуном.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружений; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично разом з дружиною та неповнолітньою дочкою проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,.

Дружина заявника, ОСОБА_6 , згідно з поданою заявою від 24 лютого 2025 року не заперечує щодо призначення чоловіка опікуном.

Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відомості на ОСОБА_2 про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості, про розшук станом на 16 лютого 2025 року відсутні.

Відповідно до довідок фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 від 18 лютого 2025 року та КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарні ім. акад. О. І. Ющенка» від 18 лютого 2025 року

Протипоказань щодо призначення опікуном ОСОБА_2 немає, що підтверджується відповідними медичними довідками.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 16 лютого 2025 року ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Відповідно до довідки № 337338, сформованою в Єдиній державній електронній базі з питань освіти 16 вересня 2024 року, ОСОБА_2 є здобувачем освіти в період з 04 вересня 2023 року до 04 вересня 2027 року.

Згідно з військово-обліковим документом «Резерв+», сформованим 09 лютого 2025 року, ОСОБА_2 має відстрочку до 08 травня 2025 року.

26 лютого 2025 року та 26 лютого 2025 року працівниками Вінницького міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) проведено обстеження побутових умов проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Умови проживання - задовільні. Під час обстеження ОСОБА_1 повідомила, що онук приходить, доглядає її та добре до неї ставиться.

З правами та обов`язками опікунів ОСОБА_2 ознайомлений.

У поданні виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити ОСОБА_8 опікуном ОСОБА_1 .

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно з частиною другою статті 34 ЦПК України у випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт 1 частини другої статті 293 ЦПК України).

У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої статті 293 ЦПК України, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних (частина четверта статті 293 ЦПК України).

Норми процесуального права, які визначають порядок розгляду судом питань про призначення, зміну, звільнення від виконання обов`язків опікуна (частина друга статті 300 ЦПК України), розміщені у главі 2 розділу IV ЦПК України, щодо якої у взаємозв`язку і з положеннями пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України існує безальтернативний припис, передбачений частиною четвертою статті 293 ЦПК України, про розгляд таких справ саме колегіальним складом суду (один суддя і двоє присяжних), та не передбачено диференційованого підходу щодо формулювання складу суду залежно від специфіки питання, яке є предметом судового розгляду відповідно до статті 300 ЦПК України.

Тому до вимог про встановлення опіки і призначення опікуна, як і про його заміну чи звільнення, що вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, має застосовуватися правило визначення складу суду, передбачене у пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України щодо вимоги про визнання фізичної особи недієздатною.

Такий висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2025 року в справі № 727/5306/24.

Вінницький міський суд Вінницької області 06 червня 2025 року розглянув цю справу про призначення опікуна у складі одного судді (без двох присяжних), тобто неповноважним складом суду.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Однак суд апеляційної інстанції на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права уваги не звернув і зробив передчасний висновок про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо суд не дослідив зібрані у справи докази.

Оскільки суд апеляційної інстанції у межах наданих йому повноважень не усунув порушень, допущених місцевим судом під час розгляду справи, що унеможливило ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, Верховний Суд дійшов до висновку про наявність підстав для скасування постанови апеляційного суду та передачі справи на новий розгляд до апеляційного суду, під час якого суду належить урахувати вищенаведене та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Вінницького апеляційного суду від 13 серпня 2025 рокускасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов