Дата документу 27.02.2026
Справа № 334/8789/25
Провадження № 2/334/509/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Коломаренко К.А.,

за участю секретаря Цілінко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист ділової репутації,

за участі: позивача ОСОБА_1 (особисто), відповідача ОСОБА_2 (особисто), представника відповідача адвоката Кузнецової А.С. (діє на підставі Доручення №2718Зап від 25.12.2025 р.), -

в с т а н о в и в:

16 жовтня 2025 року до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист ділової репутації, в якій просить зобов`язати відповідача ОСОБА_2 принести публічні вибачення через поширення недостовірної інформації про професійну діяльність позивача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2025 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Коломаренко К.А.

Ухвалою суду від 20.10.2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

22.10.2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб - відповідачів у справі.

28.10.2025 року до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб - відповідачів у справі.

Ухвалою суду від 29.10.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті спору.

20.11.2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про виклик свідків в судове засідання, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

04.12.2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якій просить суд відмовити в задоволенні позову.

15.12.2025 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій просить суд вважати поданий відзив неналежним та вирішувати справу за наявними матеріалами справи.

Ухвалою суду від 22.12.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

17 лютого 2026 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про затвердження мирової угоди з доданою до неї мировою угодою, підписаної власноруч сторонами.

26 лютого 2026 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про затвердження мирової угоди.

В судовому засіданні позивач та відповідач просили затвердити підписану ними мирову угоду ухвалою суду.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що всі обставини стосовно мирової угоди роз`яснено своїй довірительці, просила затвердити мирову угоду.

Суд, заслухавши сторін, розглянувши їх спільну заяву про затвердження мирової угоди, зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 207 Цивільного процесуального кодексу України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Приписами частини 1 статті 207 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Судом встановлено, що зазначена мирова угода підписана позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 особисто.

Відповідно до частини 3 статті 207 Цивільного процесуального кодексу України до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Зі змісту мирової угоди вбачається, що наслідки закриття провадження по справі у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди сторонам відомі та зрозумілі, що зокрема встановлено в судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи, що подана сторонами заява про затвердження мирової угоди не суперечить законодавству та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне затвердити укладену сторонами мирову угоду, а провадження у справі закрити на підставі пункту 5 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до частини 2 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно частини 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні приписи містять в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідно до положень статті 142 ЦПК України та статті 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу належить повернути з Державного бюджету України 50 % судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 255, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1)Затвердити мирову угоду по справі № 334/8789/25, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у наступній редакції:

« МИРОВА УГОДА

м. Запоріжжя «16» лютого 2026 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 , надалі - «Відповідач», з однієї сторони, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 адреса мешкання: АДРЕСА_2 , надалі - «Позивач», з іншої сторони, разом - «Сторони», спільно обговорили обставини справи та врахувавши, що взаємні домовленості і поступки сторін є найбільш доцільним способом вирішення даного спору: дійшли спільної згоди про врегулювання спору і уклали що мирову угоду у цивільній справі N? 334/8789/25 на наступних умовах:

1. Відповідач не визнає вини у поширенні недостовірної інформації про професійну діяльність та/або приниженні честі та гідності Позивача.

2. Водночас, з метою припинення конфлікту та відновлення нормальної комунікації в межах ОСК «Гідробудівник», Відповідач погоджується розмістити у спільній групі членів кооперативу в месенджері Viber повідомлення паступного змісту:

«Шановні члени кооперативу!

Я, ОСОБА_7 , у зв`язку з конфліктною ситуацією, що виникла під час обговорення діяльності нашого кооперативу між мною та ОСОБА_8 , приношу. вибачення за емоційність окремих своїх висловлювань, які могли бути сприйняті як різкі або образливі.

Водночас хочу уточнити, що мої зауваження стосувалися питань, які я сприймала як недостатньо оперативне виконання окремих управлінських обов`язків, а не особистих якостей голови кооперативу.

Моя мета завжди полягала виключно у захисті інтересів членів кооперативу та покращенні його роботи, а не у створенні конфліктів.

Сподіваюся на подальшу конструктивну співпрацю та взаємоповагу між усіма членами кооперативу.»

3. Сторони погодили, що повідомлення має виключно примирювальний характер і не є визнанням вини або протиправності дій Відповідача.

4. Відповідач зобов`язується розмістити погоджене повідомлення, зміст якого викладений у пункті 2 цієї угоди, у групі Viber протягом 5 календарних днів з моменту затвердження цієї Мирової угоди судом.

5. Укладаючи дану мирову угоду, сторони стверджують, що дана угода укладена в добровільному порядку, без тиску та обману, не внаслідок збігу тяжких обставин, умови угоди їм зрозумілі; текст угоди прочитаний особисто кожною стороною, доповнень та зауважень немає.

6. Сторони домовились про те, що судові витрати, здійснені позивачем, покладаються на позивача, при цьому 50 відсотків судового збору. сплаченого при поданні позову, будуть повернуті ОСОБА_1 з державного бюджету після затвердження судом мирової угоди та закриття провадження у справі.

7. Сторони уклавши дану мирову угоду вважають спір по цивільній справі № 334/8789/25 врегульованим.

8. Сторони підтверджують, що умови даної мирової угоди не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

9. Мирова угода укладена українською мовою в трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу: по одному для позивача, відповідача та один для суду.

10. Сторони ознайомлені зі змістом ст.ст. 207-208, 255-256 ЦІК України і вони розуміють наслідки укладення мирової угоди.

11. Підписи сторін

Відповідач /підпис/ ОСОБА_2 .

Позивач /підпис/ ОСОБА_1 »

2)Закрити провадження у справі № 334/8789/25.

3)У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

4)Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язань, передбачених цією мировою угодою.

5)Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) з Державного бюджету України 50 % судового збору у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять грн. 60 коп.), сплаченого на підставі квитанції № 9473-1669-2936-1416 від 14.10.2025 року.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статті 261 Цивільного процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки, встановлені статті 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: Коломаренко К. А.