Справа № 203/6772/25
Номер провадження 2/932/5514/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 січня 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Леміщенко О.О., за участю секретаря судового засідання Маншиліна Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк», в інтересах якого діє Лаврів Віталій Павлович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2025 року представник позивача АТ «Таскомбанк», Лаврів Віталій Павлович, звернувся до Центрального районного суду міста Дніпра через підсистему «Електронний суд» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 січня 2023 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було підписано заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування, вказану заяву слід розуміти як кредитний договір № 002/18462484-СК_SB від 03 січня 2023 року. Таким чином позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту, а саме надані кредитні кошти в сумі 59084,53 гривні з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 37,00%. Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб зазначений в Кредитному договорі, отже, позивач, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату даного звернення залишається непогашеною. Як наслідок, станом на 06.08.2025 року, заборгованість за кредитним договором становить 62031,76 гривень.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 вересня 2025 року, справу було передано на розгляд судді Центрального районного суду міста Дніпра Колесніченко О.В.

Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 25 вересня 2025 року справу було передано за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Дніпра.

28 жовтня 2025 року справа надійшла до канцелярії Шевченківського районного суду міста Дніпра та була зареєстрована в автоматизованій системі документообігу (Д-3).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 листопада 2025 року, справу було передано на розгляд судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06 листопада 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В позовній заяві представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення на адресу реєстрації судових повісток, які були отримані ним особисто. Відповідач відзив на позов не подав, інших заяв або клопотань до суду не надходило.

Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена в позовній заяві, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи не здійснювався.

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.01.2023 року відповідачем ОСОБА_1 було підписано, за допомогою власного підпису, Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування.

Також між сторонами було підписано Згоду на запевнення Клієнта до Договору предметом якого є надання кредитного ліміту в максимальному розмірі 200000,00 гривень. Вказану згоду було підписано відповідачем за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до довідки АТ «Таскомбанк» від 18.09.2025 року, ОСОБА_1 з 03.01.2023 року є власником поточного рахунку у валюті «гривня» № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-анкети на укладання договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору № 002/18462484-СK_SB від 03.01.2023 року № картки НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Таскомбанк».

Судом також було досліджено Інформацію про істотні характеристики послуги з надання споживчого кредиту за продуктом кредитна картка «Картка izibank» та Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № 002/18462484-СK_SB від 03.01.2203 року укладеного з позичальником ОСОБА_1 станом на 06.08.2025 року заборгованість становить 62031,76 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 30000,00 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 32031,76 гривень.

Також позивачем направлялось Повідомлення-вимога до відповідача про погашення наявної заборгованості № 208383/11 від 05.08.2025 року. Відповіді на вказаний лист від відповідача матеріали цивільної справи не містять.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Таскомбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_1 одержував та використовував за цільовим призначенням кредитні кошти, про що свідчить виписка по рахунку та розрахунки заборгованості, втім, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим, допустив виникнення заборгованості по кредиту № 002/18462484-СK_SB від 03.01.2023 року, яка становить 62031,76 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 30000,00 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 32031,76 гривень.

Станом на день розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за цим договором, як і не спростовано доводів позивача щодо проведеного розрахунку заборгованості позивача, зазначеного у позовній заяві.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором № 002/18462484-СK_SB від 03.01.2023 року, та те, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів та не подав суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 62031,76 гривень.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, в тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2423,00 грн., який суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 10-13, 81, 141, 209, 247, 258, 263-265, 268, 274, 279-287 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк», в інтересах якого діє Лаврів Віталій Павлович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акц Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № № 002/18462484-СK_SB від 03.01.2203 року в розмірі 62031,76 гривень (шістдесят дві тисяч тридцять одна гривня 76 копійок), яка складається з заборгованості за тілом кредиту 30000,00 (тридцять тисяч гривень 00 копійок), заборгованості за процентами 32031,76 гривень (тридцять дві тисячі тридцять одна гривня 76 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акц Акціонерного товариства «Таскомбанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2423,00 гривень (дві тисячі чотириста двадцять три гривні 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 16 січня 2026 року

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», , адреса знаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Леміщенко