УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

05 лютого 2026 рокуСправа №451/178/26
Провадження № 2-н/451/5/26

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Магонь О.З., розглянула заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, боржник ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИЛА:

4 лютого 2026 року до суду поступила заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши матеріали заяви №451/178/26, вважаю, що необхідно відмовити у видачі судового наказу, з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Проте, заявником ОСОБА_1 до заяви не додано жодного доказу на підтвердження того, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із нею.

Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Також, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У зв`язку з вищенаведеним, доходжу висновку, що необхідно відмовити у видачі судового наказу, оскільки заявником не надано доказу, що підтверджує її право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно із ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 183 СК України, ст. 160, 163, 165, 166, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

відмовити у видачі судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на повторне звернення до суду з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення). Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяМагонь О. З.