УХВАЛА

23 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 598/161/25

провадження № 61-1669ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи,

які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Збаразької міської ради Тернопільської області; Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про відібрання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Збаразької міської ради Тернопільської області; Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про відібрання дитини

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 12 вересня

2025 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду

від 07 січня 2026 року, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи,

які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Збаразької міської ради Тернопільської області; Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про відібрання дитини задоволено.

Відібрано дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька

ОСОБА_1 та передано матері ОСОБА_2 .

Вирішено питання щодо сплати судового збору.

У лютому 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 січня 2026 року. У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 346/5603/17, від 03 травня 2018 року у справі № 214/1048/15-ц, від 18 березня 2019 року у справі № 215/4452/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17, від 21 травня 2020 року у справі № 404/251/17, від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17, від 14 грудня 2022 року у справі № 357/17852/15-ц,

від 24 липня 2024 рокуу справі № 646/857/18, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк

та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої

статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

У змісті касаційної скарги заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 січня 2026 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання обґрунтовано тим, що відібрання дитини від батька може завдати серйозної душевної, непоправної травми малолітній дитині. Крім того, відібрання дитини від батька передбачає її повернення до України, тобто в країну в якій має місце реальна небезпека для дитини, адже триває війна. Вважає, що таке середовище для малолітньої дитини не є «благополучним та надійним».

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Доказів вчинення виконавцем конкретних дій щодо примусового виконання оскаржуваних судових рішень заявником не надано, а суд касаційної інстанції не уповноважений на підставі припущень вважати доведеним ті чи інші юридичні факти.

Зокрема, за відсутності належного обґрунтування доводів клопотання, у Верховного Суду немає підстав для висновку, що невжиття заходів зупинення виконання виконання може призвести до невідворотних наслідків.

Проста незгода з мотивами ухваленого рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання (дії), оскільки правильність застосування норм права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи судові рішення по суті, а не на стадії відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Водночас, викладені в клопотаннях доводи, зокрема ймовірний негативний вплив на дитину її примусове відібрання від батька та повернення до матері, зв`язок

ОСОБА_3 із місцем проживання з батьком, є такими (обставини), що становлять предмет перевірки на підтвердження або спростування доводів касаційної скарги. Відповідно такі обставини не можуть бути враховані та оцінені Верховним Судом у межах розгляду клопотання.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання (дії) судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Збаразької міської ради Тернопільської області; Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про відібрання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду

від 07 січня 2026 року.

Витребувати зі Збаразького районного суду Тернопільської області цивільну справу № 598/161/25.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 25 березня 2026 року.

У задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 07 січня 2026 року відмовити.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник