Справа № 645/4397/25
Провадження № 2-п/645/15/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року місто Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Спесивцева О.В.,

за участю секретаря судових засідань Асєєвої К.М.,

представника відповідача - адвоката Томчук Д.С. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Томчук Денис Сергійович, про перегляд заочного рішення від 15.10.2025 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Саєнко Катерина Михайлівна до ОСОБА_1 , третя особа- Салтівський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , завернулась до Немишлянського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача суму неустойки (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.12.2017 у справі № 645/4046/17, за період часу з вересня 2021 року по квітень 2025 року включно, у розмірі 143262, 25 гривень.

Ухвалою Немишлянського районного суду м.Харкова від 04.07.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Немишлянського районного суду м.Харкова від 14.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судове засідання.

Заочним рішенням Немишлянського районного суду м.Харкова від 15.10.2025 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму неустойки (пені) за прострочення аліментів по ВП №56083864 за період з вересня 2021 року по квітень 2025 року, станом на 30.04.2025 у розмірі 143262 (сто сорок три тисячі двісті шістдесят дві) грн. 25 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

27.01.2026 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Томчук Д.С. (сформована в системі «Електронний суд» 26.01.2026) про перегляд заочного рішення від 15.10.2025 по цивільній справі, в якій заявник просить поновити пропущений строк, скасувати заочне рішення Немишлянського районного суду м.Харкова від 15.10.2025 року та зупинити провадження у справі до звільнення відповідача з військової служби.

В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а копію судового рішення не отримував у день його проголошення, оскільки перебуває на військовій службі на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.01.2025 №53 о/с на строк до оголошення демобілізації з 09.01.2025 року. Вказує, що заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки під час розгляду справи не були з`ясовані обставини, які мають істотне значення для ухвалення рішення та відповідач був позбавлений можливості надати заперечення, пояснення, клопотання по справі. Зазначає, що враховуючи той факт, що відповідач перебуває на військовій службі в лавах Збройних Сил України та забезпечує стримування збройної агресії проти України у період воєнного стану, запровадженого у зв`язку із воєнною агресією російської федерації проти України, тобто, існують обставини відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, що унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі, а тому вважає, що провадження у справі підлягає зупиненню до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені у воєнний стан.

Згідно протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 27.01.2026 року визначено склад суду: головуючий суддя Спесивцев О.В.

Ухвалою від 28.01.2026 року заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

09.02.2026 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 адвоката Саєнко К.М. (сформована в системі «Електронний суд» 06.02.2026), в якій просить відмовити відповідачу у прийнятті заяви про скасування заочного рішення та у скасуванні цього рішення, посилаючись не безпідставність заяви.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги заяви та просив її задовольнити.

Позивач та її представник у судове засідання не прибули, у наданій до суду заяві, представник позивача просив розглянути справу без її участі та участі позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та заяву про перегляд заочного рішення, суд приходить до висновку, що заява відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідач посилається на те, що він не був присутній при його оголошенні та не отримував у цей день його копію, а про існування вказаного заочного рішення стало відомо 20.01.2026 року через застосунок ДІЯ.

Враховуючи, що матеріали справи не містять інформації щодо отримання відповідачем копії заочного рішення, суд вважає, що заява відповідача про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню, оскільки відсутні докази, які б спростовували твердження відповідача щодо дати ознайомлення з ним.

З приводу обґрунтованості заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку про наступне.

Положеннями ст. 288 ЦПК України, визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 5 п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, заочне рішення підлягає скасуванню за обов`язкової наявності двох умов разом, оскільки для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи. Судові повістки направлялися за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання (перебування), проте повернулася до суду без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки, серед іншого, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Верховий Суд у постанові від 13 травня 2024 року у справі №755/4829/23, дійшов висновку про правильність зробленого судом висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Вказана позиція узгоджується висновком Верховного Суду у постанові від 10 травня 2023 року в справі № 755/17944/18.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, судом вжито всіх можливих заходів з метою належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи.

За таких обставин, відповідач вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи.

Також, як наведено вище, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач не надав доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, оскільки у заяві про перегляд заочного рішення заявник повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення.

З приводу посилання відповідача на факт проходження ним військової служби, як підставу зупинення провадження у справі, суд вважає за необхідне врахувати правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, яка викладена у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 557/1226/23, згідно якої, у справі, яка стосується аліментів на утримання дитини, суд і сторони справи повинні забезпечити реалізацію найкращих інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

При цьому, заявником не було надано жодних доказів на підтвердження твердження про те, що під час розгляду справи не були з`ясовані обставини, які мають істотне значення для ухвалення рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 258-260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Томчук Денис Сергійович, про перегляд заочного рішення від 15.10.2025 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Саєнко Катерина Михайлівна до ОСОБА_1 , третя особа- Салтівський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10.02.2026 року.

Головуючий суддя О.В.Спесивцев