Провадження №: 2/752/1514/26
РІШЕННЯ

Іменем України

03.02.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Кирильчук І.А.

при секретарі судового засідання - Сінчук І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у залі судового засідання в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша», про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

У вересні 2025 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Бойка Є.В. звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс України» (далі - ПрАТ «СК «Євроінс України») про стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 грудня 2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та автомобіля марки Mercedes, державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2025 року у справі № 759/4717/25 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до страхового полісу № 222576914 відповідальність власника транспортного засобу DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_1 , застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Перша» (далі - ПрАТ «СК «Перша»). Страховий ліміт складає 160 000 грн.

ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Перша» із заявою про виплату страхового відшкодування. В межах страхової справи ПрАТ «СК «Перша» було замовлено оцінку вартості збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу та вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz E250 CDI з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Відповідно до Звіту № ЦВ 28883 від 05 квітня 2025 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz E250 CDI з реєстраційним номером НОМЕР_2 та з ідентифікаційним номером НОМЕР_3 складає - 614 118,74 грн.

Проте, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля, то у п. 3 Звіту «Визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ» вартість заподіяних збитків було порівняно до вартості автомобіля, що становить 545 014,00 грн.

ПрАТ «СК «Перша» розглянула заяву ОСОБА_1 , визнала ДТП страховим випадком та погодила виплатити йому в межах страхового ліміту 158 500,00 грн з урахуванням франшизи 1500,00 грн.

Крім того, відповідно до страхового полісу № 222406870, відповідальність власника транспортного засобу DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_1 , застрахована також у ПрАТ СК «Євроінс Україна».

24 червня 2025 року Адвокатське бюро «Євгена Бойка» направило ПрАТ «СК «Євроінс Україна» заяву про здійснення страхової виплати у зв`язку з настанням страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05 грудня 2024 року, внаслідок якої було заподіяно матеріальну шкоду транспортному засобу Mercedes-Benz E250 CDI з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Листом від 16 липня 2025 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повідомило, що за полісом № 222406870 страхова сума на одну потерпілу особу становить 160 000,00 грн - заподіяну майну третіх осіб.

Листом від 30 липня 2025 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відмовило у задоволенні заяви від 24 червня 2025 року про здійснення страхової виплати. Підставою для відмови у здійсненні страхової виплати стало те, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» отримало від ПрАТ «СК «Перша» листа про те, що 09 травня 2025 року ПрАТ «СК «Перша» виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 158 500,00 грн. Враховуючи викладене у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відсутні підстави для виплати страхового відшкодування.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки страхувальник виконував умови договору страхування, сплачував страхові внески, а тому внаслідок ДТП за участю застрахованого транспортного засобу потерпіла особа має право на страхову виплату. А оскільки у застрахованого транспортного засобу на момент ДТП було два страховика, то кожний з них несе обов`язок у відповідності до умов укладеного Договору, та повинен виплатити страхове відшкодування в межах страхової суми, встановленої страховим полісом.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Кирильчук І.А.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 29 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику). Сторонам роз`яснено їхні процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

30 жовтня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву вх. № 70190 від представника ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - Пилипець Антона Юрійовича, у якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи підстави для відмови у позові, зазначив, що жодним нормативно-правовим актом не врегульовано питання виплати страхового відшкодування за настання події, яка є страховим випадком при існуванні укладених декількох внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо одного транспортного засобу на момент ДТП. Крім того, обсяг (ліміт) відповідальності страховика у будь-якому разі обмежується страховою сумою за договором страхування, а страхова сума не може бути стягнута поверх тієї, що визначена у договорі страхування, тому позивачу страхове відшкодування в межах страхової суми було повністю відшкодовано ПрАТ «СК «Перша». Також зазначив, що транспортний засіб позивача вважається економічно знищеним, оскільки вартість його ремонту значно перевищує його ринкову вартість до ДТП.

Разом із відзивом, надійшло клопотання від представника ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - адвоката Пилипець Антона Юрійовича про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача - ПрАТ «СК «Перша».

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2025 року залучено ПрАТ «СК «Перша» до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Ухвалу від 31 жовтня 2025 року ПрАТ «СК «Перша» отримало в електронному кабінеті 02 листопада 2025 року, про що свідчить довідка суду про доставку електронного документу. Однак, будь-яких пояснень від третьої особи до суду не надходило.

Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не надходило.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони гуртуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що 05 грудня 2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та автомобіля марки Mercedes, державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2025 року у справі № 759/4717/25 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до страхового полісу № 222576914 відповідальність власника транспортного засобу DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «СК «Перша». Страховий ліміт складає 160 000 грн.

ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Перша» із заявою про виплату страхового відшкодування. В межах страхової справи ПрАТ «СК «Перша» було замовлено оцінку вартості збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу та вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz E250 CDI з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Відповідно до Звіту № ЦВ 28883 від 05 квітня 2025 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz E250 CDI з реєстраційним номером НОМЕР_2 та з ідентифікаційним номером НОМЕР_3 складає - 614 118,74 грн.

Проте, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля, то у п. 3 Звіту «Визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ» вартість заподіяних збитків було порівняно до вартості автомобіля, що становить 545 014,00 грн.

ПрАТ «СК «Перша» розглянула заяву ОСОБА_1 , визнала ДТП страховим випадком та погодила виплатити йому в межах страхового ліміту 158 500,00 грн з урахуванням франшизи 1500,00 грн.

Крім того, відповідно до страхового полісу № 222406870, відповідальність власника транспортного засобу DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_1 , застрахована також у ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

24 червня 2025 року Адвокатське бюро «Євгена Бойка» направило ПрАТ «СК «Євроінс Україна» заяву про здійснення страхової виплати у зв`язку з настанням страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05 грудня 2024 року, внаслідок якої було заподіяно матеріальну шкоду транспортному засобу Mercedes-Benz E250 CDI з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

09 липня 2025 року Адвокатське бюро «Євгена Бойка» направило до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» адвокатський запит, в якому просило: надати інформацію, коли саме ПрАТ «СК «Євроінс Україна» стало відомо про дорожньо-транспортну пригоду (ДТП), що сталася 05 грудня 2024 року за участю автомобіля DAF XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля марки «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .? Від кого та/або внаслідок яких подій? Зазначити ліміт страхового відшкодування, що передбачений страховим полісом № 222406870 за шкоду, заподіяну майну та здоров`ю потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди? Повідомити, яка сума страхового відшкодування планується бути відшкодована ОСОБА_1 .? Повідомити, коли планується проведення розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату йому суми страхового відшкодування?

У відповідь на адвокатський запит листом від 16 липня 2025 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повідомило, що за полісом № 222406870 страхова сума на одну потерпілу особу становить 160 000,00 грн - заподіяну майну третіх осіб.

Листом від 30 липня 2025 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відмовило у задоволенні заяви від 24 червня 2025 року про здійснення страхової виплати. Підставою для відмови у здійсненні страхової виплати стало те, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» отримало від ПрАТ «СК «Перша» листа про те, що 09 травня 2025 року ПрАТ «СК «Перша» виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 158 500,00 грн. Враховуючи викладене у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відсутні підстави для виплати страхового відшкодування.

За приписами частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16 вересня 2015 року №21-1465а15.

Положеннями частини першої статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV (далі - Закон №1961-ІV, тут і надалі у редакції, чинній на момент ДТП) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону №1961-ІV).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону №1961-ІV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Стаття 37 Закону №1961-ІV передбачає підстави для відмови виплаті страхового відшкодування, такі як: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, положення статті 37 Закону №1961-ІV не містить такої підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, як у зв`язку з її виплатою іншим страховиком.

З матеріалів справи вбачається, що 09 липня 2025 року Адвокатське бюро «Євгена Бойка» в інтересах ОСОБА_1 направило на адресу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» адвокатський запит, в якому просило: 1. Надати інформацію, коли саме ПрАТ «СК «Євроінс Україна» стало відомо про дорожньо-транспортну пригоду (ДТП), що сталася 05 грудня 2024 року за участю автомобіля DAF XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля марки «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .? Від кого та/або внаслідок яких подій? 2. Зазначити ліміт страхового відшкодування, що передбачений страховим полісом № 222406870 за шкоду, заподіяну майну та здоров`ю потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди? 3. Повідомити, яка сума страхового відшкодування планується бути відшкодована ОСОБА_1 .? 4. Повідомити, коли планується проведення розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату йому суми страхового відшкодування?

На адвокатський запит ПрАТ «СК «Євроінс Україна» надало відповідь щодо дати повідомлення про настання страхової події та про ліміт страхового відшкодування. Щодо інших питань адвокатського запиту ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повідомили, що за отриманими інформацією та матеріалами від ПрАТ «СК «Перша» ОСОБА_1 вже отримав страхове відшкодування за шкоду, яку було заподіяно належному йому майну у розмірі 158 500,00 грн. При цьому ПрАТ «СК «Євроінс Україна» зазначило, що Порядком виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого МТСБУ (далі по тексту - Порядок), отримання потерпілою особою страхового відшкодування одночасно за двома (або більше) полісами ОСЦПВВНТЗ, які були чинними на момент ДТП щодо одно і того ж забезпеченого транспортного засобу, від різних страховиків, є недопустимим.

Так, на адвокатський запит МТСБУ надало Порядок, затверджений протоколом Президії МТСБУ 26 лютого 2020 року № 464/2020 за змінами, внесеними протоколом Президії МТСБУ від 03 червня 2021 року № 500/2021.

Відповідно до пункту 3.1. статті 3 вказаного Порядку, страховик при отриманні інформації про настання події, що містить ознаки страхового випадку за укладеним ним Внутрішнім договором страхування, зобов`язаний (не залежно від наявності інших Внутрішніх договорів страхування, укладених по відношенню до забезпеченого транспортного засобу та черговості їх укладання) здійснити визначені Законом № 1961 заходи для забезпечення своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Згідно з пунктом 4.3. статі 4 Порядку, у разі, якщо потерпілий подав заяви про страхове відшкодування до декількох страховиків або іншого страховика, який першим зареєстрував повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, то страховик, який отримав таку заяву, має виконати усі дії, зазначені у пунктах 3.1. та 3.2 статті 3 цього Порядку.

Крім того, у листі МТСБУ повідомило, що зазначений Порядок є внутрішнім нормативним документом МТСБУ та не належить до актів законодавства в розумінні статті 4 ЦК України та зазначені правовідносини відповідають вимогам статті 540 ЦК країни та пункту 36.4 статті 36 Закон України № 1961.

Закон № 1961-ІV не містив заборони укладання одночасно з кількома страховиками договору страхування щодо одного і того ж забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з пунктом 14.1 статті 14 Закону № 1961-ІV страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до статті 540 ЦК України якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування одного об`єкта з різними страховиками (постанова Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 309/2088/16-ц).

Судом установлено, що 08 серпня 2025 року Адвокатське бюро «Євгена Бойка» в інтересах ОСОБА_1 направило вимогу до ТОВ «Логістікс Дніпро» (власник автомобіля DAF XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_1 ), в якій просило здійснити відшкодування шкоди у розмірі 226 514,00 грн., завданої з вини їхнього працівника - ОСОБА_3 , що була заподіяна власнику автомобіля Mercedes-Benz E250 CDI з реєстраційним номером НОМЕР_2 при ДТП, яка сталася 05 грудня 2024 року (із розрахунку: 545 014,00 грн - вартість відновлювального ремонту; 160 000 грн - сплатила ПрАТ «СК «Перша»; 160 000 грн - ліміт по страховому полісу з ПрАТ «СК «Євроінс Україна», (545014,00 - 160000 - 160 000 = 226 514,00).

Проте, страховим полісом № 222406870 передбачено субліміт. Зокрема, відповідно до п. 5.1. Акцепту № DGO 222406870 розмір страхової суми становить 500 000 грн.

Пунктом 5.1.1.2 визначено субліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих третіх осіб - 50 % від страхової суми, визначеної в п. 5.1. Акцепту.

З п. 5.1.2. ч. 5.1 Акцепту вбачається, що якщо відповідно до Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» забезпечений ТЗ вважається наземним транспортним засобом, Страховик несе відповідальність в частині збитку, що перевищує страхову суму, визначену Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 538 від 09 квітня 2019 року на дату укладання цього договору, але не більше страхової суми відповідно до п. 5.1 акцепту з урахуванням сублімітів відповідальності страховика відповідно до пп. 5.1.1.

Відповідно до пункту 9.1. статті 9 Закону № 1961-ІV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно з пунктом 1.5. статті 1 Закону № 1961-ІV наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

Таким чином, оскільки автомобіль DAF XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_1 є наземним транспортним засобом в розумінні статті 1 Закону № 1961-ІV, а розмір страхової суми становить 500 000 грн, то відповідач має виплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 386 514,00 грн. (із розрахунку: 545 014,00 грн - вартість відновлювального ремонту; 158 500 грн - сплатила ПрАТ «СК «Перша»).

Щодо посилання представника відповідача на те, що транспортний засіб позивача вважається знищеним, оскільки вартість його ремонту значно перевищує його ринкову вартість до ДТП, то такі посилання є необґрунтованим, оскільки у звіті про оцінку автомобіля такого висновку експертом не зроблено, а позивачем заявлена до відшкодування сума, виходячи з ринкової вартості автомобіля на момент ДТП, яка дорівнює вартості матеріального збитку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягають задоволенню, шляхом стягнення з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 386 514,00 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з вимогами пункту 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Приписами пункту 9 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно з вимогами статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з вимогами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з вимогами частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розмірі задоволених позовних вимог.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що 08 травня 2025 проку між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Євгена Бойка» укладений договір правової допомоги № 08/05/25 /25, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову (юридичну, адвокатську) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором та додатками (додатковими угодами) до нього.

Згідно з пунктом 6.2 Договору виконання своїх зобов`язань Адвокатським бюро за Договором оформлюється Актом наданих послуг, який підписується Сторонами за результатами виконання цього Договору.

Відповідно до акту наданих послуг від 12 серпня 2025 року за період з 08 травня 2025 року по 12 серпня 2025 року Адвокатським бюро було проведено низку заходів із захисту прав ОСОБА_1 :

?надання консультації - 4 000,00 грн.;

?складання та направлення адвокатських запитів (6 шт) - 6 000 грн

?опрацювання відповідей на адвокатські запити (3 год) - 6 000 грн

?складання та направлення заяви про виплату страхового відшкодування (2 год) - 4 000 грн.

?складання та направлення вимоги ТОВ «Логістікс Дніпро» (2 год. ) - 4 000 грн.

?складання та подача позову до суду - 12 000 грн.

Загальна вартість наданих послуг складає: 36 000 (тридцять шість тисяч) гривень без ПДВ.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв. Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Принцип змагальності сторін має свої втілення, зокрема, у наведених положеннях частин п`ятої статті 141 ЦПК України, виходячи з яких зменшення внаслідок неспівмірності суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримано вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.

У постанові від 22 жовтня 2025 року у справі № 761/415/24 Верховний Суд зазначив, що за відсутності клопотанням іншої сторони суд не може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Оскільки відповідач у відзиві своїх заперечень щодо заявленої позивачем суми правничої допомоги не висловив, суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

З урахуванням зазначеного, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 36 000 грн витрат на правничу допомогу, понесену позивачем в суді першої інстанції.

Відповідно до квитанції позивачем сплачено судовий збір у сумі 3 092,11 грн, який відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 22, 540, 979, 1166, 1187 ЦК України, статтями 133, 137, 141 ЦПК України, Законом №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про судовий збір», суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа, що не заявляє самостійних вимог Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша», про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) страхову виплату у розмірі 386 514,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) витрати на правову допомогу у розмірі 36 000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 3 092,11 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Ватутінським РВ УМВС України в м. Києві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», , місцезнаходження: 03150, Україна, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок, 102.

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша», , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30.

Рішення суду виготовлено 03 лютого 2026 року.

Суддя І.А. Кирильчук