Справа № 368/1286/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шевченко І.І.

за участю секретаря Кравець І.В.

представника позивача в особі ТОВ «Київська обласна Енергопостачальна компанія» Кротова О.Ю.

відповідача ОСОБА_1

та представника третьої особи в особі Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» Мокрієнка Т.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кагарлик в режимі відео конференції усну заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І. у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», представник позивача Кротов Олександр Юрійович до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», представник позивача Кротов Олександр Юрійович до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про стягнення заборгованості.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 усно заявив відвід судді. Відвід мотивував тим, що суддею було винесено заочне рішення у іншій цивільній справі, яке він зараз переглядає, та на підставі цього було порушено кримінальна справа.

Представник позивача в особі ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» Кротов О.Ю. заперечував проти заявленого відводу.

Представник третьої особи в особі Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» Мокрієнко Т.В. заперечував проти заявленого відводу.

Суд, вислухавши усно заявлений відвід та думку щодо нього, приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про відвід судді, слід зазначити, що вимогами ч. 1, 3ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішене як до, так і після відкриття провадження у справі.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Виходячи з наведеної норми, суд вважає за необхідне розглянути заяву про відвід судді, оскільки його заявлено безпосередньо у день судового засідання, тобто менше ніж за три робочі дні.

Згідно із ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд дослідивши доводи про відвід, вважає такі необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Отже, суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у статті 2 ЦПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід (ч. 2 ст. 39 ЦПК України), який повинен бути вмотивованим, відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу судді, а саме суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, відчим, мачух, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу у цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода ж сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У пункті 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 9 листопада 2006 року (заява № 33949/02) зазначено, що відповідно до усталеної практики суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Відповідно до ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Наявність безсторонності суду відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись за суб`єктивними та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року в справі «Білуха проти України» (Biluha v. Ukraine), п.49).

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

Суд дослідивши доводи про відвід, вважає такі необґрунтованими, оскільки зазначені відповідачем відомості не свідчать про упередженість чи необ`єктивність судді. Незгода з рішеннями судді не є підставою для його відводу, що відповідає положенню ч. 4ст. 36 ЦПК України. У зв`язку з цим суд доходить висновку, що аргументи відповідача є надуманими та у відводі судді слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-38, 40, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні усної заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І. відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 10.02.2026 р.

Суддя І.І. Шевченко