Справа № 182/6587/25
Провадження № 2/0182/1980/2026
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.02.2026 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 8.52 га, за кадастровим номером :01:003:0306, що розташована на території Шевченківської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю від 06.11.2002 року, та земельної ділянки, площею 1.99 га, за кадастровим номером :01:006:0005, що розташована на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю від 21.10.2002 року. За своє життя на випадок своєї смерті вона склала два заповіти. Один з них складено 16.01.2018 року та посвідчено секретарем Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області Світличною О.І., який зареєстровано в реєстрі за № 03, стосувався двох належних їй земельних ділянок, які вона заповідала їй - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інший заповіт складено 27.05.1998 року та посвідчено секретарем виконкому Лошкарівської сільської ради Опалатенко Л.М., відносно належної їй частини житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , та всього іншого майна, де б воно не було та з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на день її смерті, вона заповідала ОСОБА_2 . Будучи спадкоємцем за заповітом, відповідно до діючих норм чинного законодавства, статті 1269, 1270 ЦК України, вона у встановлений законом строк (шість місяців) подала заяву до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. Інший спадкоємець за другим заповітом - ОСОБА_2 - до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини не зверталась, про смерть спадкодавця знає та на належне їй майно не претендує. За її заявою приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Журбою Р.В. 11.03.2025 року відкрито спадкову справу за номером 17/2025 відносно майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ознайомившись з поданими нею документами, нотаріус виніс постанову від 24.07.2025 року, згідно якої відмовив у вчиненні нотаріальних дій, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що нею не було надано оригіналів документів, які б посвідчували право власності спадкодавця на це майно. Для вирішення цього питання нотаріусом рекомендовано їй звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Під час її звернення до нотаріальної контори, нею, дійсно, не було надано оригінал державних Актів на право приватної власності на спадкові земельні ділянки, так як ці документи були втрачені ще за життя ОСОБА_3 і отримати їх повторно не є можливим. На підтвердження своїх свідчень щодо належності цього майна померлій, нею надаються лише їх копії та копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.03.2015 року, де значиться інформація про власника цих земельних ділянок. Крім того, до матеріалів справи нею надаються копії укладених ОСОБА_3 договорів оренди землі з ТОВ «Лани Нікопольщини», які теж свідчать на користь її власності. На даний час вона бажає прийняти спадщину за заповітом, але через нотаріальну контору оформити її не може, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку і тому вона вимушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно. Інший спадкоємець - ОСОБА_2 - за другим заповітом на це майно не претендує, їй відомо про інший заповіт, залишений ОСОБА_3 в 2018 році відносно неї. Згідно ч.3 та 4 ст.1254 ЦК України, заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Спадкове майно знаходиться на території Нікопольського району Дніпропетровської області і за підсудністю розгляд справи повинен здійснюватися Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.57).

Відповідачка в судове засідання не з`явилась також, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.59).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.5), яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 8.52 га, за кадастровим номером :01:003:0306, що розташована на території Шевченківської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю від 06.11.2002 року (а.с.9), та земельної ділянки, площею 1.99 га, за кадастровим номером :01:006:0005, що розташована на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю від 21.10.2002 року (а.с.10). За своє життя на випадок своєї смерті спадкодавиця склала два заповіти. Один з них складено 16.01.2018 року та посвідчено секретарем Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області Світличною О.І., який зареєстровано в реєстрі за № 03, стосувався двох належних їй земельних ділянок, які ОСОБА_3 заповідала позивачці по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6). Інший заповіт складено 27.05.1998 року та посвідчено секретарем виконкому Лошкарівської сільської ради Опалатенко Л.М., відносно належної ОСОБА_3 частини житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , та всього іншого майна, де б воно не було та з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на день її смерті, вона заповідала ОСОБА_2 (а.с.7). Будучи спадкоємцем за заповітом, відповідно до діючих норм чинного законодавства, статті 1269, 1270 ЦК України, позивачка у встановлений законом строк (шість місяців) подала заяву до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. Інший спадкоємець за другим заповітом - ОСОБА_2 - до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини не зверталась. За заявою позивачки (а.с.46) приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Журбою Р.В. 11.03.2025 року відкрито спадкову справу за номером 17/2025 відносно майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41-53). Ознайомившись з поданими нею документами, нотаріус виніс постанову від 24.07.2025 року, згідно якої відмовив у вчиненні нотаріальних дій, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що позивачкою не було надано оригіналів документів, які б посвідчували право власності спадкодавця на це майно (а.с.53зв). Для вирішення цього питання нотаріусом рекомендовано позивачці звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Під час її звернення до нотаріальної контори, позивачкою, дійсно, не було надано оригінал державних Актів на право приватної власності на спадкові земельні ділянки, так як ці документи були втрачені ще за життя ОСОБА_3 і отримати їх повторно не є можливим. На підтвердження своїх свідчень щодо належності цього майна померлій, позивачкою надано до суду лише їх копії та копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.03.2015 року, де значиться інформація про власника цих земельних ділянок. Крім того, до матеріалів справи нею надаються копії укладених ОСОБА_3 договорів оренди землі з ТОВ «Лани Нікопольщини», які теж свідчать на користь її власності (а.с.11, 13-18).

Крім того, судом було витребувано відомості про спірні земельні ділянки з державного кадастрового відділу № 5 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Згідно наданої відповіді, станом на 01.01.2013 року, згідно державного реєстру земель (Книг запису реєстрації державних актів на право власності на землю, Поземельних книг), земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, Першотравневська ОТГ, кадастровий номер :01:003:0306, зареєстровано право власності за ОСОБА_3 , згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ІV-ДП 110645, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 109 від 06.11.2002 року. Та, станом на 01.01.2013 року, згідно державного реєстру земель (Книг запису реєстрації державних актів на право власності на землю, Поземельних книг), земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, Першотравневська ОТГ, кадастровий номер :01:006:0005, зареєстровано право власності за ОСОБА_3 , згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ІІІ-ДП 030623, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 111 від 31.10.2002 року (а.са.68).

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 Цивільного кодексу України).

За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 13, 81, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку, площею 8.52 га, кадастровим номером :01:003:0306, що розташована на території Нікопольського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 , на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю від 06.11.2002 року, та земельну ділянку, площею 1.99 га, кадастровим номером :01:006:0005, що розташована на території Нікопольського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю від 21.10.2002 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал