Справа № 274/1749/25 Провадження № 2/0274/299/26 РІШЕННЯ
16.02.2026 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,
розглянувши у порядку загального провадження цивільну справу за позовом АТ "УКРСИББАНК" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення в порядку ст. 625 ЦК України,
І. Короткий зміст позовних вимог
У забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийняті порука ОСОБА_2 згідно договорів поруки №262396 (основний борг) та №262396 (проценти та інші платежі) від 15.09.2015.
Згідно п. п. 1.1.-1.5 договорів поруки поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником зобов`язань перед кредитором щодо повернення кредиту, сплати процентів, пені, у розмірі, що встановлені договорами поруки. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Підписанням договору поруки поручитель підтвердив, що йому добре відомі усі умови вищевказаного кредитного договору. Причини невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов`язань по договору поруки.
В зв`язку з тривалим невиконанням позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами виникла прострочена заборгованість за вказаним договором.
Рішенням від 19.05.2021, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 22.09.2021, Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області частково задовольнив позов AT «УКРСИББАНК» частково, стягнув солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь AT «УКРСИББАНК» заборгованість за кредитним договором від 15.09.2015 № 0 у розмірі 365 816, 18 грн. В іншій частині позову відмовив. Здійснив розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.08.2022 рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2021 та постанову Житомирського апеляційного суду від 22.09.2021 у частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення процентів та пені за кредитним договором скасовано та справу в частині стягнення процентів та пені за кредитним договором направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

19.10.2023 Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області ухвалив рішення по справі № 274/5622/16-ц за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено частково. Суд вирішив: стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по відсоткам за кредитним договором №0 від 15.09.2015 у розмірі 73493,46 грн та пеню у розмірі 8254,75 грн; стягнути з відповідачів на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» по 613,11 грн судових витрат.

При цьому, вказаними рішеннями суду підтверджено наявність договірних правовідносин між Банком та позичальником і поручителем, факт невиконання кредитного договору та договору поруки, факт направлення Банком вимог відповідачам від 28.09.2016 про дострокове повернення кредиту у розмірі 365 816, 57 грн та процентів у розмірі 66 303, 35 грн, наявність станом на 28.11.2016 заборгованості за кредитним договором №0 від 15.09.2015, з яких: 365816,18 грн. - заборгованість за кредитом, 73493.46 грн. - заборгованість за процентами за строк з 16.12.2015 по 14.11.2016, 8254,75 грн. - пеня за строк з 16.01.2016 по 28.11.2016.

Станом на 25.02.2025 заборгованість по кредиту та процентам, пені, що виникла в наслідок не виконання умов кредитного договору 0 від 15.09.2015 не повернута Банку, вказані рішення суду залишаються не виконаними.

За прострочення погашення боргу за кредитним договором за кредитом, процентами та пенею, що існували станом на 28.11.2016, необхідно стягнути солідарно з відповідачів 3 % річних у сумі 65810.36 грн. та інфляційні у сумі 217023.98 грн. за період прострочення з 02.04.2017 по 23.02.2022.

Враховуючи вищевикладене просило позов задовольнити в повному обсязі.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Ухвалою суду від 12.03.2025 відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 14.07.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача Бодарацького П. просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 19.05.2021, залишеним без Змін постановою Житомирського апеляційного суду від 22.09.2021, позов АТ "УкрСибБанк" задовольнив частково, стягнув солідарно з відповідачів на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованість за договором №0 від 15.09.2015 у розмірі 365816,18 грн. В іншій частині позову відмовив, стягнув судові витрати.

Постановою Верховного Суду від 24.08.2022 рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2021 та постанову Житомирського апеляційного суду від 22.09.2021 у частині вирішення позовних вимог АТ «УКРСИББАНК» про стягнення процентів та пені за кредитним договором скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

19.10.2023 Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області ухвалив рішення по справі № 274/5622/16-11, яким позов АТ«УКРСИББАНК» задоволено частково, з відповідачів стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором №0 від 15.09.2015 у розмірі 73493,46 грн та пеню у розмірі 8254,75 грн. та по 613,11 грн судових витрат з кожного.

На підставі вказаних рішень суду було відкрито виконавчі провадження №73647643 та №73647489, відповідно до яких з ОСОБА_1 стягуються грошові кошти.

26.03.2025 ОСОБА_1 в рахунок боргу, а саме тіла кредиту були сплачені грошові кошти у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн, тобто останнім виконуються вимоги вказаних казаних рішень суду, що в свою чергу доводить безпідставність подання до суду позову. Вважає, що відповідач ОСОБА_1 не прострочив виконання грошового зобов`язання, тому положення ст. 625 ЦК України до нього не застосовується.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відзив позивача подано з пропуском встановленого строку. Щодо стягнення відсотків за ставком 3% річних на підставі ст.625 ЦК України зазначив, що всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснював своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у вказаний в договорі строк, чим порушив договірні зобов`язання. Щодо стягнення процентів відповідно до ст.625 ЦК України є судова практика. Позивач має право на стягнення 3 % річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, тобто до 23.02.2022. Відповідач не спростував надані позивачем докази, заперечуючи розмір заборгованості.

Представник позивача вимоги позову підтримала з підстав, які зазначені в позовній заяві, просила розгляд справи проводити без участі представника.

Відповідачі та представник ОСОБА_1 адвокат Кундіус О. Ю. в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та відповідачів.

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, норми розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18), у якій відступлено від правових висновків, зроблених Верховним Судом України у постановах від 20 січня 2016 року у справі №6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України); та від 02 березня 2016 року у справі №6-2491цс15, який полягав у тому, що дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 вказала, що норми статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18).

В постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі №905/600/18 зроблено правовий висновок про те, що враховуючи положення частини другої статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду

Як вбачається з матеріалів справи 15.09.2015 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту ( з Правилами) №0. За вказаним кредитним договором банк надав позивальникові ОСОБА_1 кредит в розмірі 366 161,84 грн. на споживчі цілі погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 1 (№0) від 21.09.2007, укладеного між банком та позичальником. Кредит надано строком до 15.11.2037. Позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати борг в розмірі ануїтентного платежу, що становить 7331,36 грн, до 15 числа кожного місяця. За користування кредитними коштами позичальник сплачує проценти за ставкою 23,9 річних. Пунктом 2.7 Договору також передбачено, що за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін встановлюється процентна ставка у підвищеному розмірі, що визначений правилами споживчого кредитування.

Відповідно до договору поруки від 15.09.2015 ( основний борг), укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 останній поручається перед кредитором за виконання зобов`язань боржника перед кредитором, що виникли із основного договору, а саме щодо сплати кредиту в розмірі 366 161,84 грн. Пунктом 1.3. договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за основним договором частково, а саме за порушення основного зобов`язання Боржником в межах суми, що становить 366 161,84 грн протягом строку дії поруки. Відповідальність боржника та поручителя є солідарною ( п. 1.4.).

Відповідно до договору поруки від 15.09.2015 ( проценти та інші платежі), укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 останній поручається перед кредитором за виконання зобов`язань боржника перед кредитором, що виникли із основного договору, а саме щодо сплати процентів пені та комісій в розірі 183 080,92 грн. Відповідальність боржника та поручителя є солідарною ( п. 1.4.).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19травня 2021року позов Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 15.09.2015 року у розмірі 365 816 ( триста шістдесят п`ять тисяч вісімсот шістнадцять) гривень 18 копійок. У задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто з відповідачів на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 1371 гривень 80 копійок судових витрат з кожного.

Постановою від 24.08.2022 Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду, касаційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задовольнив частково. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 травня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року у частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення процентів та пені за кредитним договором скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

19.10.2023 Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області ухвалив рішення по справі № 274/5622/16-11, яким позов АТ«УКРСИББАНК» задоволено частково, з відповідачів стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором №0 від 15.09.2015 у розмірі 73493,46 грн та пеню у розмірі 8254,75 грн. та по 613,11 грн судових витрат з кожного.

Згідно відомостей з сайту АСВП, на підставі вказаних рішень суду відкрито виконавчі провадження № 73647643 та № 7367489 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ«УКРСИББАНК» заборгованості по кредиту.

Згідно з розрахунком суми 3% річних, наведеним представником позивача у позовній заяві, за період прострочення з 02.04.2017 по 23.02.2022 усього 3% річних становить - 65810,36 грн.

Відповідно до розрахунку суми інфляційних витрат, наведеним представником позивача у позовній заяві, сума інфляційних втрат за період прострочення з 02.04.2017 по 23.02.2022 становить - 217023,98 грн.

У справі, що розглядається встановлено, що відповідачі мають невиконане грошове зобов`язання перед АТ «УкрСиббанк», яке визначено судовим рішенням від 19.05.2021 у справі №274/5622/16-ц, у загальній сумі 365816,18 грн.

Враховуючи, що відповідачі порушили виконання грошового зобов`язання, яке не є зобов`язанням за договором позики, а є трансформованим з нього зобов`язанням, встановленими рішеннями Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області (справа №274/5622/16-ц), у банку виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.

Також суд погоджується із періодом розрахунку позивача трьох процентів річних та інфляційних втрат - з 02.04.2017 по 23.02.2022, тому що він узгоджується з вимогами пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Суд, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення 3% річних за період 02.04.2017 по 23.02.2022, погоджується з вимогою позивача про стягнення з відповідача на користь позивача АТ «УкрСиббанк» трьох відсотків річних від простроченої суми за вказаний період в сумі 65810,36 грн.

Такі розрахунки узгоджуються із наведеною нижче формулою, згідно якою розрахунок 3 % річних проводитися за формулою: RPS=S*Q*n>V/D/100, де S - сума заборгованості, Q - кількість днів прострочки, V - 3 %, D - кількість днів у році, 100 - 100 %.

Підсумовуючи, суд зазначає, що позов в частині вимог про стягнення 3 % річних є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Щодо стягнення інфляційний втрат.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає.

Суд ураховує, що прострочене грошове зобов`язання відповідачів за кредитною угодою № 0 визначене рішеннями Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області (справа №274/5622/16-ц) у національній валюті гривні. Отже, в цьому випадку грошове зобов`язання визначене рішеннями суду саме в гривнях, а тому кредитор вправі нараховувати на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати.

Здійснивши розрахунок інфляційних втрат за період з 02.04.2017 по 23.02.2022, виходячи із суми боргу 365816,18 грн, 73493,46 грн відсотків та 8254,75 грн пені, суд дійшов висновку, що сума інфляційних втрат становить 217023,98 грн.

Загальна сума заборгованості відповідачів у цій справі становить 282834,34 грн, з яких 65810,36 грн - 3 % річних, 217023,98 грн - інфляційні втрати.

Посилання представника відповідача ОСОБА_1 на сплату останнім 26.03.2025 грошових коштів у сумі 100000 грн на погашення основного зобов`язання суд не бере до уваги, оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 02.04.2017 по 23.02.2022. Зазначена сплата здійснена після спірного періоду та не спростовує факту прострочення виконання грошового зобов`язання у вказаний період.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи досліджені судом докази та встановлені обставини справи, наявність простроченого грошового зобов`язання відповідачів, яке підтверджене рішеннями суду, які набрали законної сили, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому позов АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат є обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат

Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи висновок суду про задоволення позову, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 4242,59 грн, а саме по 2121,26 грн з кожного.

Керуючись ст. ст. 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов АТ "УКРСИББАНК" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення в порядку ст. 625 ЦК України задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" 282834,34 грн, з яких 65810,36 грн - 3 % річних, 217023,98 грн - інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" 4242,52 грн судового збору, тобто по 2121,26 грн з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12 ;

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 27.02.2026 ( у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному у період з 18.02.2026 по 23.02.2026).

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА