БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1562/25
Провадження № 2/730/89/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2026 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Комарівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування із встановлення факту перебування в шлюбі, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просить: 1/ встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі; 2/ визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , який у свою чергу прийняв, але не оформив після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 . Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є онукою і спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , який за життя заповів їй усе належне йому майно. До складу спадкового майна ОСОБА_3 також входить і те, що він прийняв, але не оформив після смерті дружини ОСОБА_2 , зокрема належне їм у рівних частинах як членам колгоспного двору домоволодіння в АДРЕСА_1 . Позивачка прийняла спадщину після смерті діда ОСОБА_3 шляхом подачі відповідної заяви до Борзнянської державної нотаріальної контори та вже переоформила частину спадкового майна, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину. Однак вона не може оформити право власності на належні діду й бабі вищевказане спадкове домоволодіння через нотаріальну контору в зв`язку з відсутністю його правової реєстрації за спадкодавцями та підтвердження їх шлюбу, оскільки маються розбіжності в написанні прізвищ спадкодавців у правоустановлюючих документах органу ДРАЦС: у свідоцтвах про смерть « ОСОБА_4 », у свідоцтві про шлюб « ОСОБА_5 », тоді як внесення змін до останнього не є можливим.

Позивачка та її представник після оголошеної перерви, будучи належним чином та своєчасно повідомлениими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою, в судове засідання 02 лютого 2026 року о 11-30 год не з`явились, про причини неприбуття не повідомили, ніяких заяв чи клопотань не подали.

У зв`язку з цим, враховуючи першу неявку без поважних причин в судове засідання належним чином сповіщеної позивачки (її представника) та існування потреби в заслуховуванні особистих пояснень щодо предмета спору позивача, з огляду на приписи п.5 ч.2 ст.223, ст.240 ЦПК України ухвалою суду від 02 лютого 2026 року судове засідання в справі відкладено на 10 лютого 2026 року на 14-00 год, роз`яснено позивачці (її представнику) можливі наслідки повторного неприбуття.

Позивачка, як і її представник, повідомлялись про вказані дату, час і місце слухання справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення згідно заявки позивача та довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету представника-адвоката, але в судове засідання знову не з`явились, про причини неприбуття не повідомили, заяви про відкладення, розгляд справи в їх відсутність чи щодо суті заявлених позовних вимог не подали.

Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але своїм правом на участь не скористався, повноважного представника не направив, відзиву на позов не надав, у поданій заяві просить розглядати справу в їх відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Приписами ч.2 ст.43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися своїми процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

За змістом положень ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У розумінні ЦПК України позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду, а відтак позивач та його представники зобов`язані брати участь у судових засіданнях та обстоювати свої позовні вимоги, проявляти процесуальну активність.

Приписи ст.223 ЦПК України є певною формою реалізації гарантій особи на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, спрямовані на те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті встановлюють наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

У ч.5 ст.223 ЦПК України сформульовано таким чином, що дає суду можливість залишити позовну заяву без розгляду, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

Передбачене п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення ЄСПЛ «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989р).

Отже, у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених п.1 ст.6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, як і її представник, будучи належним чином і своєчасно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, двічі явку без поважних причин у судове засідання проігнорували.

Таким чином, враховуючи повторну неявку належним чином повідомленої позивачки (її представника) у судове засідання, ненадходження від них заяв про розгляд справи в їх відсутність та щодо змісту позовних вимог і зважаючи, що явка сторони позивача в судове засідання для дачі особистих пояснень була визнана обов`язковою, а її неприбуття без поважних причин перешкоджає повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини та вирішити спір, виконавши цим самим завдання й забезпечивши дотримання основних засад цивільного судочинства, визначених ст.2 ЦПК України, тому даний позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Наведений висновок суду узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду в постанові від 20 липня 2023 року у справі №9901/439/21, від 04 липня 2024 року у справі №9901/489/21 за схожих обставин.

Принагідно суд повідомляє позивачку (її представника), що залишення позову без розгляду не є перешкодою для доступу до правосуддя, оскільки не позбавляє права на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.2, 43, 128, 130, 223, 257, 258-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Комарівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування із встановлення факту перебування в шлюбі залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу (представнику) право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець