УХВАЛА

27 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 761/31049/23

провадження № 61-2066ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: філія - Головне управління по місту Києва та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про стягнення банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України»), в якому просив суд зобов`язати відповідача повернути та виплатити ОСОБА_1 залишок його вкладу за договором «Про відкриття фізичні особі поточного рахунку в іноземній валюті та його розрахунково-касове обслуговування» від 28 вересня 2021 року № 1 у сумі 44 700,00 доларів США.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» повернути шляхом виплати ОСОБА_1 залишок вкладу за договором про відкриття фізичній особі поточного рахунку в іноземній валюті та його розрахунково-касове обслуговування № 1 від 28 вересня 2021 року у сумі 44 700,00 доларів США. Стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 13 420,00 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 вересня 2025 року стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 97 500,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року апеляційні скарги АТ «Державний ощадний банк України» залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року залишено без змін.

У лютому 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «Державний ощадний банк України» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц та у постанові Верховного Суду від 27 березня 2024 року у справі № 369/473/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також, вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частини восьмої статті 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та пункту 13 розділу 1 Інструкції про порядок організації касової роботи банками та проведення платіжних операцій надавачами платіжних послуг в Україні, затвердженої постановою правління Національного банку України від 25 вересня 2018 року № 103 (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3, частини другої статті 389 ЦПК України та витребувати матеріали справи.

Крім того, у касаційній скарзі представник заявника зазначив клопотання про зупинення дії рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року, додаткового рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 вересня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання або дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання або дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Оскільки клопотання про зупинення дії рішення не містить обґрунтованих доводів необхідності такої процесуальної дії, судом не встановлено необхідності у зупиненні дії судових рішень, якими відмовлено у задоволенні позову.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: філія - Головне управління по місту Києва та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про стягнення банківського вкладу, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2025 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року.

Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зупинення дії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2025 року, додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року.

Витребувати з Шевченківського районного суду міста Києва матеріали справи № 761/31049/23.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник