УХВА ЛА

16 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 753/55/25

провадження № 61-14319ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання заповіту недійсним, виключення із спадкового реєстру запису про державну реєстрацію заповіту,

ВСТАНОВИВ:

1. У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, виключення із спадкового реєстру запису про державну реєстрацію заповіту.

2. Дарницький районний суд міста Києва рішенням від 16 травня 2025 року,

яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року, у задоволенні позову відмовив.

3. Крім того, Дарницький районний суд міста Києва додатковим рішенням

від 27 червня 2025 року, стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000 грн.

4. Київський апеляційний суд постановою від 16 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року змінив, зменшивши розмір стягнених витрат на професійну правничу допомогу з 35 000 грн до 20 000 грн.

5. Крім того, Київський апеляційний суд додатковою постановою

від 14 листопада 2025 року стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції,

у розмірі 10 000 грн.

6. Верховний Суд ухвалою від 01 грудня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2025 року, додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року.

7. 04 січня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє

представник - адвокат Мехедок Т. С., засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2025 року.

8. Верховний Суд ухвалою від 21 січня 2026 року касаційну скаргу залишив без руху та надав заявнику строк для усунення її недоліків, які у встановлений судом строк усунено.

9. Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

10. Київським апеляційним судом ухвалено оскаржувану постанову та складено повне судове рішення 14 листопада 2025 року. Касаційна скарга подана

04 січня 2026року, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження, і заявляє клопотання про поновлення цього строку в обґрунтування якого зазначає, що копію оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції заявник отримав 22 грудня 2025 року, на підтвердження чого надає копію відповідного конверту.

11. Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що вказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження підтверджена наданим доказом, що свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин. Враховуючи наведене, клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.

12. Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

13. Підставою касаційного оскарження заявник визначає пункт 1

частини другої статті 389 ЦПК України.

14. Наведені в касаційній скарзі доводи містять підставу, передбачену

частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

15. З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження. Верховний Суд ухвалою від 01 грудня 2025 року витребував матеріали цієї цивільної справи з суду першої інстанції, тому відсутні підстави для її витребування повторно.

16. Керуючись статтями 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарженнядодаткової постанови Київського апеляційного суду від 14 листопада 2025 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Київського апеляційного суду

від 14 листопада 2025 року.

Роз`яснити учасникам справиправо подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

В. В. Пророк