Справа № 296/1214/26
УХВАЛА

про забезпечення позову

"04" лютого 2026 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Адамович О.Й., розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного підприємства «Дента плюс» про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Томашевська О.А. звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з вказаним позовом та відповідно до змісту позовних вимог просить у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину наступного майна: квартира АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 .; 1/2 частки квартири АДРЕСА_4 ; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлове офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_6 ; квартира АДРЕСА_7 ; квартира АДРЕСА_8 ; квартира АДРЕСА_9 , з підсобними приміщеннями; виділити ОСОБА_1 1/2 частку в статутному капіталі приватного підприємства «Дента Плюс» в порядку поділу майна подружжя; стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину вартості автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, 2021 року виробництва в сумі 10 000 доларів США.

Разом з позовом представником позивача подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину спільного сумісного майна сторін у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: квартира АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 ; 1/2 частки квартири АДРЕСА_4 ; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлове офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_6 ; квартира АДРЕСА_7 ; квартира АДРЕСА_8 ; квартира АДРЕСА_9 , з підсобними приміщеннями; 1/2 частки в статутному капіталі приватного підприємства «Дента Плюс»; 1/2 частини автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, 2021 року.

Обґрунтовуючи заяву, представник позивача зазначає, що відповідач до вирішення судом спору не обмежений у можливості розпорядитися майном, щодо якого позивач заявила позов, незастосування заходів його забезпечення шляхом накладення арешту на 1/2 частку позивача у праві власності на автомобіль, нерухоме майно та майно ПП «Дента плюс», може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову. Тоді як вжиття заходів забезпечення цього позову щодо вказаного майна може збалансувати інтереси сторін спору та гарантувати належне виконання такого рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

В постанові пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, частиною 2 статті 150 ЦПК України передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має пересвідчитися у наявності спору між сторонами, реальній загрозі невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а також у відповідності виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Вбачається, що право власності на спірне майно виникло під час перебування сторін у шлюбі. Позивач просить визначити частку у спільному майні подружжя.

Отже між сторонами у справі дійсно виник цивільно-правовий спір щодо майна набутого у шлюбі, позивачем були зазначені достатні доводи, які разом з матеріалами справи вказують на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Разом з тим, виходячи з вимог співмірності видів забезпечення позову та заявленими позивачем вимогами, беручи до уваги права, які належать власнику житла, заява підлягає задоволенню частково шляхом встановлення заборони на відчуження: 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 ; 1/2 частки квартира АДРЕСА_3 ; 1/2 частки нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5 ; 1/2 частки нежитлового офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_6 ; 1/2 частки в статутному капіталі приватного підприємства «Дента Плюс», оскільки арешт майна поглинає собою заборону на відчуження та передбачає обмеження в користуванні таким майном, що з огляду на обставини справи є неспівмірним заходом забезпечення.

Щодо накладення арешту на 1/2 частки квартири АДРЕСА_7 ; 1/2 частки квартири АДРЕСА_8 та 1/2 частки квартири АДРЕСА_9 , з підсобними приміщеннями, то оскільки позивач не надала доказів внесення таких об`єктів до реєстру речових прав, не обґрунтувала можливість накладення арешту на таке майно за вказаних обставин, суд відмовляє в накладенні арешту на таке майно.

Щодо накладення арешту на 1/2 частки квартири АДРЕСА_4 , то в даному випадку заява є також необгрунтованою, оскільки з витягу з реєстру речових прав вбачається, що таке майно належить позивачу та відповідачу в рівних частках, а саме по 1/2. Позивачем не доведено підстави накладення арешту на таке майно.

Щодо накладення арешту на 1/2 частини автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, 2021 року, то у зв`язку з відсутністю повних реквізитів такого транспортного засобу для його чіткої ідентифікації, суд також відмовляє в накладенні арешту на таке майно.

Враховуючи вищенаведене, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-150, 153, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити частково.

Встановити заборону на відчуження:

-1/2 частки квартири АДРЕСА_1 ;

-1/2 частки квартири АДРЕСА_2 ;

-1/2 частки квартира АДРЕСА_3 ;

-1/2 частки нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5 ;

-1/2 частки нежитлового офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_6 ;

- 1/2 частки в статутному капіталі приватного підприємства «Дента Плюс».

В іншій частині відмовити.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом 3 років.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Приватне підприємство «Дента плюс», адреса: м. Житомир, вул. Київська, буд.73, .

Суддя О. Й. Адамович