Справа № 692/1858/25
Провадження № 2-др/692/3/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Левченко Л.О.,

за участю секретаря Савенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 692/1858/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулось ТОВ «Юніт Капітал»з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що 15.01.2026 судом задоволено позов ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, однак під час розгляду справи не вирішено питання про судові витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00грн. Зазначено, що зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання вимог співмірності втрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. З посиланням на норми ЦПК України просить стягнути з відповідача на користь позивача 7000,00грн. витрат на правничу допомогу.

У судове засідання 09.02.2026 представник позивача не прибув, про дату судового засідання повідомлявся належним чином.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не прибув, заяв та клопотань не надсилав, про дату судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши заяву з додатками та матеріали цивільної справи № 692/1858/25 суд дійшов до наступного.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 15 січня 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 425985372 від 24.04.2021 у розмірі 19475,72грн. та судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Згідно ч. 1-3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1,2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд звертає увагу, що у поданій позовній заяві ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00грн.

У рішенні Драбівського районного суду Черкаської області від 15 січня 2026 року було досліджено питання обґрунтованості вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Так, судом було встановлено наявність Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери», предметом якого є надання правничої допомоги, та передачу ТОВ «Юніт Капітал» послуг згідно переліку щодо боржника ОСОБА_1 на загальну суму 7000,00грн.

У той же час, суд зазначив, що позивачем не було надано доказів, що підтверджували б понесені ним витрати на правову допомогу, оскільки до матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження того, що ТОВ «Юніт Капітал» сплачувало АБ «Соломко та партнери»будь-які кошти за надану юридичну допомогу у відповідності до умов Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025. За таких обставин суд дійшов висновку про недоведення позивачем обставин, на які той посилався як на підставу своїх вимог, тому не вбачав підстав для задоволення вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, про що суд зазначив у мотивувальній частині вказаного рішення.

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, позивач додав виключно Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Юніт Капітал» на 1 арк., отриманий підсистемою «Електронний суд» та Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Юніт Капітал» на 7 арк., а також докази направлення ОСОБА_1 заяви про ухвалення додаткового рішення, інших доказів суду не надав.

Таким чином, позивач як при зверненні з позовом, так і при зверненні з заявою про ухвалення додаткового рішення, не надав суду доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене суд вважає, що стороною позивача не було надано суду належних і достовірних доказів, що підтверджували б понесені ним витрати на правову допомогу у справі № 692/1858/25 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене суд вважає, що заява ТОВ «Юніт Капітал»про ухвалення додаткового рішення не є належним чином обґрунтованою, не підкріплена належними і достовірними доказами , обставини, вказані у ній не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому заява не може бути задоволена судом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ТОВ «Юніт Капітал»про ухвалення додаткового рішення належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 134, 263-264, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТОВ «Юніт Капітал»про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п?ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.О. Левченко