УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5123/24

Номер провадження 2-п/495/12/2026

20 січня 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі судового засідання Кракатиці В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2025 у цивільній справі № 495/5123/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2025 у цивільній справі № 495/5123/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту.

Заява мотивована тим, що 29.05.2025 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено заочне рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр до ОСОБА_1 .

Відповідач не погоджується із заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі № 495/5123/24 від 29.05.2025 та вважає, що його було прийнято з порушеннями норм процесуального та матеріального права, односторонньо та неповно з`ясовані всі обставини справи.

У заочному рішенні суд вказує, що «Відповідач у судове засідання не з`явилась про час та місце слухання справи повідомлялась, шляхом направлення поштових повідомлень, які повернуті до суду, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило».

Однак жодних повідомлень про судове засідання відповідачем отримано не було, окрім того, про рішення суду відповідач дізналась тільки в листопаді 2025 року, коли почала отримувати від кредитора повідомлення про залучення виконавчої служби.

Окрім того, відповідач не отримувала вимогу (повідомлення) від позивача про повернення заборгованості.

Таким чином, висновки суду, що відповідач повторно не з`явилась в судове засідання без поважних причин є необґрунтованими та у суду не було підстав застосовувати ч. 1 ст. 280 ЦПК України у такому випадку.

Що стосується заперечення проти позовних вимог позивача та доказів, якими воно ґрунтується, зазначає наступне.

Відповідач отримала грошові кошти від Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» за кредитним договором. Однак судом не булі враховані життєві обставини та сутність самого договору.

Відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору та отримання грошових коштів у розмірі 20 000 гривень, проте категорично не погоджується з розміром нарахованих відсотків, які є надмірними, неспівмірними та такими, що порушують її права як споживача фінансових послуг.

Відповідачем вносились платежі за користування кредитом, що зокрема підтверджується матеріалами справи, а саме тим що позивачем заявлені позивні вимоги у розмірі 63 020 (шістдесяти трьох тисяч двадцяти) гривень 47 (сорока семи) копійок, з яких 12 846 (дванадцяти тисяч вісімсот сорока шести) гривень 40 (сорока) копійок заборгованість за тілом кредиту; 50174 (п`ятдесяти тисяч ста сімдесяти чотирьох) гривень 07 (семи) копійок заборгованості за процентами.

У цьому випадку відсотки перевищують тіло кредиту у 4 рази. Такий розмір відсотків, на думку відповідача, є економічно необґрунтованим та фактично каральним.

Окрім того, стягнення такої суми відсотків порушує не тільки права відповідача, як споживача фінансових послуг, але і права як члена сім`ї військовослужбовця.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідач є матір`ю ОСОБА_2 . ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 відповідач є матір`ю ОСОБА_3 . ОСОБА_3 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 .

Враховуючи вищенаведене, на думку відповідача, суд не мав підстав задовольняти позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр», оскільки чинним законодавством передбачено що родичі військовослужбовців звільняються від сплати процентів за користування кредитом.

Однак, відповідач не заперечує факт боргу, і готова повернути його у розмірі тіла 12 846 (дванадцяти тисяч вісімсот сорока шести) гривень 40 (сорока) копійок.

Суд не дослідив ці обставини, чим порушив вимоги ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи.

Окрім того, судом було ухвалено стягнення з мене витрат на правничу допомогу у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, така сума витрат на правничу допомогу є завищеною.

24.12.2025 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

30.12.2025 від представника позивача ТОВ «Коллект Центр» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

30.12.2025 від представника позивача ТОВ «Коллект Центр» надійшли заперечення, у яких зазначено, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2025 по справі № 495/5123/24 задоволено позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

09.12.2025 відповідачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2025 по справі № 495/5123/24, в якій зазначає, що вона не погоджується з ухваленим заочним рішенням суду.

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» детально ознайомившись з заявою Відповідача про перегляд заочного рішення, вважає її безпідставною, необґрунтованою, не підтвердженою доказами, а тому заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Ч. 3 ст. 287 ЦПК України, передбачений порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України, передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В силу процесуального законодавства, для скасування заочного рішення необхідно одночасне існування таких обставин: 1) поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення; 2) неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання; 3) аргументи відповідача щодо обставин справи повинні впливати на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 7. ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Зазначає, що в рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2025 вказано «Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась про час та місце слухання справи повідомлялась, шляхом направлення поштових повідомлень, які повернуті до суду, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило». Отже, матеріали справи містять докази належного повідомлення Відповідача про судову справу.

Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. 27.10.2025 відносно ОСОБА_1 були відкриті виконавчі провадження № 79451771, 79451805, в рамках яких проводились виконавчі дії, в тому числі було винесено постанову про накладення арешту на майно та кошти боржника.

Слід також звернути увагу суду, що на сьогодні користувач мобільного застосунку «Дія» як учасник судового процесу отримує повідомлення з інформацією про назву та адресу суду, номер зали судового засідання, єдиний унікальний номер справи, суть спору та сторони у справі, судові рішення.

Тому, нав думку представника позивача, відповідачка могла та мала можливість і нічим не була обмежена щодо набуття інформації по даній справі. Тому вважає, що підстави для перегляду заочного рішення у справі є недоведеними.

Щодо нарахованих відсотків представник позивача зазначає, що у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована . При цьому, перевірити правильність розрахунків можливо за допомогою елементарних математичних операцій множення, ділення та додавання.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 07.06.2023 по справі №234/3840/15 визначено, що непогодження (незгода) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Незгода Відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій «контррозрахунок». Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Таким чином, представником відповідача не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та у відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору.

Щодо застосування до спірних правовідносин Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначає, що відповідачка не повідомляла ні первісного кредитора, ні Позивача про набуття нею статусу члена сім`ї військовослужбовця.

Що стосується оплати за надані послуги з правничої допомоги, представник позивача зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, в тому числі у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18.

З огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що спір виник виключно через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду, вважаємо, що заявлена до стягнення сума витрат позивача на правову допомогу є обґрунтованою та співмірною зі складністю даної справи, натомість, зворотного відповідачем не доведено, а тому підстави для відмови у задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу відсутні.

14.01.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.01.2026 у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України).

Суд, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, додані до неї матеріали та матеріали цивільної справи, вважає, що заява про перегляд заочного рішення суду не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Приписами статті 126 ЦПК України наслідки пропущення процесуальних строків право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи, що доказів отримання відповідачем заочного рішення суду в матеріалах справи не міститься, суд вважає за можливе поновити строк на звернення з заявою про перегляд заочного рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції ст. 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Суд зазначає, що в судові засіданні, які були призначені для розгляду справи відповідач не з`являлася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, що дало суду право при заочному розгляді справи, обмежитися доказами, які знаходилися в матеріалах справи та наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Доводи відповідача в тій частині, що відповідач не була належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявні поштові повідомлення, направлені на адресу місця реєстрації відповідача, що повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 58-60, а.с. 75-76, а.с. 77-78, а.с. 82-83, а.с. 89-90), що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням відповідача про дату та час розгляду справи.

З цього приводу необхідно звернути увагу на постанову КЦС ВС від 13 травня 2024 року у справі №755/4829/23, у якій зазначено, суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Крім того, суд вважає, що заява відповідача про перегляд заочного рішення не містить посилання на докази, які могли б мати істотне значення для правильного вирішення справи, в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення зводиться до непогодження з винесеним рішенням по суті та з оцінкою доказів.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 280, 287, 284, 288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити відповідачу ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2025 у цивільній справі № 495/5123/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту - залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.01.2026.

Суддя Юлія ШЕВЧУК