Провадження №2/447/156/26
Справа №447/2858/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2026 місто Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судового засідання Малик О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс",

до відповідача: ОСОБА_1 ,

про: стягнення заборгованості,

за участю:

представник позивача: не з`явився;

відповідач: не з`явився;

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс", звернулося до Миколаївського районного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17.02.2021 №1727194 в сумі 15485,00 грн, та за кредитним договором від 29.01.2021 № в сумі 26 009,99грн, всього 41 494, 99 грн.

Ухвалою суду від 25.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 21.10.2025.

В судове засідання 21.10.2025 учасники справи не з`явились. Позивач, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс». Відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву у якій просив відкласти розгляд справи та надати можливість ознайомитися з матеріалами справи.

З наведених підстав розгляд справи було відкладено на 12.11.2025.

В судовому засіданні 12.11.2025 відповідач надав пояснення в яких зазначив, що визнає заборгованість за тілом кредиту, однак заперечує нараховані відсотки. Просив суд відкласти розгляд справи для надання йому можливості врегулювати спір мирним шляхом.

З наведених підстав розгляд справи було відкладено на 11.12.2025.

Надалі у зв`язку із неявко відповідача в судове засідання, розгляд справи відкладався, в останнє на 25.02.2026.

В судове засідання 25.02.2026 учасники справи в черговий раз не з`явились, від представника позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач у поданій заяві просив суд зменшити нараховані відсотки за договорами.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до норм ч.ч.1,3 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи той факт, що сторони будучи належним чином повідомленими про дачу, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, просять проводити розгляд справи без їх участі, суд дійшов висновку про можливість завершення розгляду справи без участі сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно ч.4,5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 25.02.2026, є дата складення повного судового рішення 02.03.2026.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 17.02.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1727194, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

За умовами вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в розмірі 5 000,00грн, однак у встановлені умовами договору строки, кредитні кошти не повернув та не сплатив відсотки за користування ними.

11.08.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів» укладено Договір факторингу № 11-08/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги за кредитним договором №1727194.

Окрім того, 29.01.2021 між ТзОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № , який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

За умовами вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в розмірі 2 000,00грн, які в обумовлені договором строки не повернув, та не сплатив відсотки нараховані за користування кредитними коштами.

22.06.2022 між ТзОВ «ІНФІНАНС» та ТзОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №22/06-22, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №.

23.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів» та ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено договір факторингу №23/05/24, відповідно до якого позивач отримав право вимоги до відповідача за договором №1727194 та договором №.

Станом на дату подання позову до суду, заборгованість відповідача за кредитними договорами не погашена та становить:

- за кредитним договором від 17.02.2021 №1727194 в сумі 15485,00 грн (з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 000,00 гривень; заборгованість за відсотками - 10 485,00грн);

- за кредитним договором від 29.01.2021 № в сумі 26 009,99грн, (з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1999,99 гривень; заборгованість за відсотками - 24 010,00грн).

Також позивач зазначає, що при розгляді цієї справи позивач поніс витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422,40гривень та витрати професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 гривень, які просить стягнути з відповідача на його користь.

Правова позиція відповідача.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, письмового відзиву на позовну заяву, не подав. В судовому засіданні надав пояснення в яких позовні вимоги визнав частково а саме в частині заборгованості за кредитними договорами, яка виникла за тілом кредиту. Просив суд зменшити розмір нарахованих відсотків.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 17.02.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено договір позики №1727194. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора z73588/ ОСОБА_1 /.

Згідно з п.п.2.1. Договору позики, сторони погодили, що за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а Позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.

Пунктом 2.3 (п.п. 2.3.1 -2.3.4) передбачено параметри позики, а саме: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 5000,00грн; строк позики: загальний строк до 19.03.2021 (30 днів).

У п.п. 2.4 договору сторони визначили розмір процентів за користування позикою. Так, проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку №1 до Договору позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1,99000 від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процентна ставка за позикою: фіксована: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою.

Розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01 % від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою (п.п. 2.5 Договору).

Згідно з п.п.3.2.1 проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання Позичальником зобов`язань за цим договором у розмірі, визначеному п.2.5 договору, за кожен день прострочення.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору позики №1727194 від 17.02.2021, сума позики 5000 грн., строк позики до 19.03.2021 (30 днів), реальна річна процентна ставка, акційна 726,35%, реальна річна процентна ставка, базова 726,35%, вартість позики на весь строк позики (сума позики) 2 985,00грн., загальна вартість позики та процентів 7 985,00 грн.

Згідно з Додатковою угодою № 1 від 30.03.2021, до вказаного вище Договору позики строк користування позикою продовжено до 29.04.2021. Сума нарахованих процентів за користування позикою - 2985,00грн. Загальна вартість позики та процентів 7 985,00 грн.

Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №2782_ від 23.12.2024 на виконання договору на переказ коштів ФК-П-20/05-05 від 08.07.2020, 17.02.2021 відповідачу перераховано кошти в сумі 5000,00грн. на карту № НОМЕР_1 .

Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Маніфою» за договором позики №1727194 станом на 11.08.2021, заборгованість ОСОБА_1 складала 15 485,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10 485,00грн - заборгованість за процентами. Проценти за кредитом нараховані за період з 17.02.2021 по 18.06.2021.

11 серпня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 11-08/2021.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно п.1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 11.08.2021 до Договору факторингу № 11-08/2021 від 11 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за договором позики №1727194 в сумі 15485,00 грн, з яких: 5000,00грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 7960,00 грн.- сума заборгованості за процентами за користування позикою; 2525,00 грн.- сума заборгованості за процентами на прострочену позику.

Окрім того, 29.01.2021 між ТзОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового кредиту /1, шляхом підписання заявки-анкети № 3457962, акцепту оферти від 29.01.2021 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, яка підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором 9n6u3q.

У акцепті оферти ОСОБА_1 погодився, що для надання йому кредиту на умовах, викладених в цьому Акцепті та дав згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога її власноручного підпису.

Відповідно до умов викладених в оферті, ця Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка анкета становлять єдиний документ Договір.

Відповідно до Пропозиції, розмір кредиту 2000 гривень; строк користування кредитом 30 днів; строк дії договору 3 роки. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 1050,00 гривень, за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації. Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації. Номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбаченими Правилами. Номінальна річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується у випадках передбаченими Правилами. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 1050,00 грн., при використанні Номінальної відсоткової ставки. Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, при використанні Номінальної відсоткової ставки. Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору. Максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 2100,00 грн., за умови неналежного виконання умов Договору; Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 1277,5%, за умови неналежного виконання умов Договору. Всі інші умови викладені у ПРАВИЛАХ, з якими позичальник ознайомився до укладення Договору, які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту Оферти).

Із листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.07.2025 року №3158_09 вбачається, що на виконання договору на переказ коштів ФК-П-17/08-04 від 03.08.2017 року укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Інфінанс» перераховано кошти на карту клієнта 29.01.2021 року на суму 2000 гривень маска карти НОМЕР_1 * номер транзакції в системі iPay.ua 78912036.

Із розрахунку заборгованості ТОВ «Інфінанс» за договором №/1 від 29.01.2021 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту становить 1999,99 гривень, та за процентами 24 010,00грн. Проценти за кредитом нараховані за період з 29.01.2021 по 23.02.2022.

22.06.2022 між ТзОВ «ІНФІНАНС» та ТзОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №22/06-22.

Згідно п.1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно п.1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до копії акта прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу від 22.06.2022 № 22/06-22 підтверджується, що ТзОВ «ІНФІНАНС» передав, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв Реєстр Боржників кількістю 5973, після чого з урахуванням п.1.2 Договору факторингу від 22.06.2022 № 22/06-22 від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Згідно з даними Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 22.06.2022 № 22/06-22 від ТзОВ «ІНФІНАНС» до ТзОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № /1 на загальну суму 26 009,99 грн, з яких: 1999,99 грн - тіло кредиту, 24010,00 грн - сума заборгованості за процентами.

23.05.2024 між ТзОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №23/05/24.

Згідно п.1.1. Договору факторингу, Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованості, в розмірі портфеля заборгованості.

Згідно п.1.2 Договору факторингу, до фактора переходить права клієнта у зобовязанні в обсязі і на умовах , що існували (передбачені кредитним (первісним) договором) на момент переходу цих прав. Права вимоги, які відступаються клієнтом фактору згідно цього договору, не обмежуються лише розміром заборгованості кожного боржника перед клієнтом, що зазначається у реєстрі боржників. За кожним кредитним договором фактор має право нараховувати кожному боржнику штрафи, пені та будь які інші суми до сплати за кредитним договором, якщо нарахування таких сум передбачено кредитним договором або законодавством, незалежно від того чи здійснював нарахування таких сум клієнт і не зважаючи на те, чи зазначені такі суми в реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру заборгованості №3 від 23.05.2024 до Договору факторингу від 23.05.2024 №23/05/24 ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передало а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 1727194 на загальну суму 15485,00 грн, з яких: 5000,00 грн - тіло кредиту, 10485,00 грн - сума заборгованості за процентами.

Відповідно до реєстру заборгованості №4 від 23.05.2024 до Договору факторингу від 23.05.2024 №23/05/24 ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передало а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № на загальну суму 26099,99 грн, з яких: 1999,99 грн - тіло кредиту, 24010,00 грн - сума заборгованості за процентами.

Згідно розрахунків наданих ТОВ «Факторинг Партнерс», заборгованість відповідача станом на дату подання позову до суду становить:

- за договором № 1727194 в сумі суму 15485,00 грн, з яких: 5000,00 грн - тіло кредиту, 10485,00 грн - сума заборгованості за процентами;

- за договором № в сумі 26099,99 грн, з яких: 1999,99 грн - тіло кредиту, 24010,00 грн - сума заборгованості за процентами.

Оцінка суду.

Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються ЦК України.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як визначено ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Окрім того, спірні правовідносини регулюються нормами Законів України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію».

Зокрема, норми Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», визначають правові та організаційні засади електронної ідентифікації та надання електронних довірчих послуг, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.

Так, згідно ч.2 ст.16 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», до складу електронних довірчих послуг входять: створення, перевірка та підтвердження удосконаленого електронного підпису чи печатки; формування, перевірка та підтвердження чинності сертифіката електронного підпису чи печатки; формування, перевірка та підтвердження чинності сертифіката автентифікації веб-сайту; формування, перевірка та підтвердження електронної позначки часу; реєстрована електронна доставка; зберігання удосконалених електронних підписів, печаток, електронних позначок часу та сертифікатів, пов`язаних з цими послугами. Кожна послуга, що входить до складу електронних довірчих послуг, може надаватися окремо або в сукупності.

Положеннями ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Також, відповідно до ч.ч.12-13 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно положень ст.ст.3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено зміст кредитного договору. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Відповідно до статті 1056-1 розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із положеннями ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України від 07 грудня 2000 року «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).

З частини першої статті 1077 ЦК України та частини п`ятої статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вбачається, що суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина друга статті 1079 Цивільного кодексу України), фактора, яким може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина третя статті 1079 Цивільного кодексу України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором.

У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.

Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ.

Такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 (провадження №12-97гс18).

Відповідно до пункту 11статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою.

Статтею 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності. Фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог ЦК України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов`язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов`язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред`явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1,2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно із положеннями ч.1 ст.81, ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом, між первісним кредитором ТОВ «Маніфою» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний договір №1727194 за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 5000,00грн та зобов`язався повернути такі в строк до 29.04.2021.

Однак відповідач свої зобов`язання за договором, належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, відсотки за користування кредитними коштами не сплатив.

Також судом встановлено, що у зобов`язанні за вказаним кредитним договором укладеним між ТОВ «Маніфою» та відповідачем відбулась заміна кредитора внаслідок належного відступлення права вимоги від ТОВ «Маніфою» до ТОВ «Європейська агенція повернення боргів та в подальшому до ТОВ «Факторинг Партнерс».

Факт укладення даного кредитного договору, отримання кредитних коштів в розмірі 5000,00грн, та факт переходу права вимоги за ним до позивача, відповідачем визнається. Також відповідачем визнається основна сума заборгованість за вказаним договором в розмірі 5000,00грн.

Окрім основної суми боргу, позивач просить суд стягнути із відповідача за договором №1727194 - 10485,00грн заборгованості за відсотками.

Відповідно до розрахунку заборгованості складеного первісним кредитором ТОВ «Маніфою» за договором позики №1727194, станом на 11.08.2021, заборгованість ОСОБА_1 складала 15 485,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10 485,00грн - заборгованість за процентами. Проценти за кредитом нараховані за період з 17.02.2021 по 18.06.2021.

Така ж сума заборгованості за процентами зазначена позивачем у наданому ним розрахунку заборгованості.

В той же час, як уже зазначалося судом, та вбачається з договору позики від 17.02.2021 №1727194, строк його дії становить 30 днів, і дотиковою угодою строк дії договору було продовжено до 29.04.2021. Інших додаткових угод щодо продовження строку кредитування матеріали справи не містять.

Як уже зазначалося судом, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що право позивача нараховувати передбачені договором проценти за договором позики припинилося після спливу визначеного договором строку позики, тобто після 29.04.2021, а тому з 30.04.2021позивач не мав правових підстав нараховувати передбачені договором проценти, а мав правову можливість на захист свого порушеного права відповідно до ч. 2ст. 625 ЦК України, однак таких вимог не заявляв, при цьому суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за вказаним договором позики у розмірі 2985,00 грн. за період з 17.02.2021 по 29.04.2021.

Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість за договором позики № 1727194 від 17.02.2021 в сумі 7985,00 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу -5 000 грн., заборгованості за відсотками- 2985,00 грн.

Також судом встановлено, що між первісним кредитором ТОВ «Інфінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний договір № за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 2000,00грн строком на 30 днів. Однак відповідач свої зобов`язання за договором, належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, відсотки за користування кредитними коштами не сплатив.

У зобов`язанні за вказаним кредитним договором укладеним між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем відбулась заміна кредитора внаслідок належного відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» до ТОВ «Європейська агенція повернення боргів та в подальшому до ТОВ «Факторинг Партнерс».

Факт укладення даного кредитного договору, отримання кредитних коштів в розмірі 2000,00грн, та факт переходу права вимоги за ним до позивача, відповідачем визнається. Також відповідачем визнається основна сума заборгованість за вказаним договором в розмірі 1999,99грн.

Окрім заборгованості за тілом кредиту, позивач просить стягнути із відповідача також заборгованість за відсотками.

Відповідно до розрахунків заборгованості складених первісним кредитором ТОВ «Інфінанс» та новим кредитором ТОВ «Факторинг Партнерс» за договором №/1 від 29.01.2021 року, заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту становить 1999,99 гривень, та за процентами 24 010,00грн. Проценти за кредитом нараховані за період з 29.01.2021 по 23.02.2022.

Однак, суд не погоджується з розміром нарахуванння заборгованості за відсотками, зважаючи на те, що умовами договору передбачено, що загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 1050 гривень за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації та 2100 гривень за умови неналежного виконання умов договору.

Також у Пропозиції зазначено, що всі інші умови викладені у ПРАВИЛАХ, з якими відповідач ознайомився до укладення Договору, та які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту Оферти), у тому числі: порядок укладення Договору фінансового кредиту, надання Фінансового кредиту Потенційному позичальнику (п.6 Правил); порядок застосування та нарахування процентів, за користування кредитом (п. 7 Правил); умови взаєморозрахунків (п. 7 Правил); порядок зміни і припинення дії Договору (п.8. Правил); права та обов`язки сторін (п.9. Правил); відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору (п.10 Правил); умови ініціювання здійснення переказу з банківської платіжної картки в рахунок погашення заборгованості за Договором (п.7.14 Правил).

До матеріалів справи позивачем долучено Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal» .

Із аналізу долучених позивачем змісту Правил не можливо встановити, що відповідач ознайомилася саме з цими Правилами, оскільки відповідно умов пропозиції та акцепту п.6 Правил повинен містити умови щодо порядку укладення Договору фінансового кредиту, надання Фінансового кредиту Потенційному позичальнику, однак у п.6 долучених Правилах містяться умови щодо Порядку нарахування процентів, повернення (погашення) кредиту, аналогічно п. 7, 8, 9 Правил, про які зазначено в пропозиції та акцепті та які повинні викладати умови щодо порядку застосування та нарахування процентів, за користування кредитом (п.7 Правил), умови взаєморозрахунків (п. 7 Правил); ?порядок зміни і припинення дії Договору (п.8. Правил); права та обов`язки сторін (п.9. Правил). Однак зміст умов долучених Правил у п.7 містить умови щодо порядок зміни/продовження строку дії фінансового кредиту, порядок зміни та припинення дії договору; у п.8 Правил - умови щодо прав та обов`язків сторін; п.9 - відповідальність.

Відповідно до умов кредитного договору №, строк користування кредитом погоджений сторонами 30 днів з максимальною річною відсотковою ставкою, яка застосовується за умови неналежного виконання договору, в розмірі 1277,5% (3,5% на день).

Відповідно загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 2100 грн за умови неналежного виконання умов договору, про що зазначено в договорі та підтверджується розрахунком (2000 *3,5% *30 днів). Така ж сума зазначена і в Пропозиції за умови неналежного виконання відповідачем умов договору, тому саме така сума підлягає стягненню на користь позивача.

Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість за кредитним договором № від 29.01.2021 в сумі 4099,99,00 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу -1999,99 грн, заборгованості за відсотками- 2100,00 грн.

За наведених обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 1727194 від 17.02.2021 в сумі 7985,00 гривень, та за кредитним договором № від 29.01.2021 в сумі 4099,99 гривень. Всього 12 084,99грн.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю.

Судові витрати.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: ) у разі задоволення позову - на відповідача; ) у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн.

Окрім цього, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 гривень.

Положеннями статті 137 ЦПК України, визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

З наведеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

Так, позивачем долучено до справи копію договору про надання правової допомоги №02/07-2024 від 02.07.2024 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Асістанс», згідно положень п. 2.1, 4.3 якого, надання юридичної допомоги надається на підставі заяви клієнта, та факт надання послуг за договором підтверджується актом про надання юридичної допомоги.

Позивачем долучено до справи заявку №162 від 01.08.2025 на надання юридичної допомоги згідно якої сторони погодили надання Адвокатським об`єднанням юридичних послуг Товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Зокрема згідно вказаної заявки адвокатське об`єднання повинно було надати позивачу наступні послуги: надання усної консультації з вивченням документів - тривалість 2 години, загальною вартістю 4000,00грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - тривалістю 4 години вартістю 12 000,00грн.

Також позивачем надано суду Витяг з Акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 року за Договором № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, згідно якого сторони підтвердили факт надання юридичних послуг обумовлених у заявці та визначили їх вартість в сумі 16 000,00грн.

Враховуючи, що позов задоволено частково, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 705,50грн судового збору та 4 659,84грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статями 10-13,49,76-81,141,247,258,259,263-265,268,280,282,289,354,355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором позики № 1727194 від 17.02.2021 в сумі 7985,00 гривень, та за кредитним договором № від 29.01.2021 в сумі 4099,99 гривень. Всього 12 084,99грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Факторинг Партнерс» - 705,50грн судового збору та 4 659,84грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», місцезнаходження: м.Київ, вул.Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 02.03.2026.

Суддя Роман ДЖУС