Справа № 373/226/26
Провадження № 2/373/759/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 лютого 2026 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

за участі секретарки Хоменко Н.І.

розглянув цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представник позивача звернувся до суду з вимогами: стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №Z62.00609.003754788 від 14.03.2018 в розмірі 32436,82 грн; стягнути з відповідачки понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою 14.03.2018 був укладений кредитний договір № Z62.00609.003754788, за умовами якого позичальниця зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Проте, відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, через що утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 32436,82 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 23908,91 грн, заборгованість за відсотками 2672,96 грн, заборгованість за комісіями 5854,95 грн.

Позивач набув право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу №17112023 від 17.11.2023, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 06.02.2026 відкрито провадження в цій справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, постановлено здійснити виклик відповідача шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату розгляду справи повідомлені, в позовній заяві представник позивача просить розглядати справу у його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні обставини:

14.03.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою було укладено договір кредиту №Z62.00609.003754788, відповідно до умов якого їй надано кошти у розмірі 50000,00 грн на строк 24 місяці зі сплатою річної змінної процентної ставки у розмірі 15% (на день укладення договору змінна частина ставки 9,5%, яка збільшується на 5,5%).

Відповідно до п.1.10 договору позичальник щомісячно в терміни та в розмірах, визначених графіком щомісячних платежів, сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе:

- надання інформації по рахунках позичальника з використанням засобів електронного зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлення щодо суми платежу за цим договором щодо зарахування платежу та погашення заборгованості за кредитом тощо;

- надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника;

- опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних варіантів зв`язку тощо.

До позову додана копії заяви-анкети від 14.03.2018, заяви про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору, паспорта споживчого кредиту, графіку щомісячних платежів за кредитним договором, згоди-повідомлення фізичної особи-клієнта банку.

До позову додані копії ордерів-розпоряджень №1 та №2 від 14.03.2018, в яких зазначено, що 14.03.2018 було успішно перераховано кошти в розмірі 50000,00 грн (з яких 6521,74 страховий платіж) на рахунок № НОМЕР_1 на підставі договору №Z62.00609.003754788 від 14.03.2018.

Також із виписки по рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що 14.03.2018 було видано кредит на суму 50000,00 грн згідно з договором № Z62.00609.003754788 від 14.03.2018.

Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором становить 32436,82 грн, що складається із заборгованості за основним боргом 23908,91 грн, заборгованості за відсотками 2672,96 грн, заборгованості за комісією 5854,95 грн.

17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 17112023, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором №Z62.00609.003754788 від 14.03.2018.

До позову також додані копії витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу та платіжної інструкції №20494 від 20.11.2023.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 513 ЦК України зазначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка аргументів сторін, доказів.

При оцінці доказів та аргументів суд враховує положення ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та нечіткі або двозначні положення договору тлумачить на користь відповідача, як споживача послуг позивача.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові від 06.09.2017 у справі № 531/648/15-ц, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21 дійшов висновку, згідно з яким, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Судом встановлено, що підписавши кредитний договір №Z62.00609.003754788 від 14.03.2018, відповідачка прийняла умови надання всіх послуг, зокрема, строк кредитування, плату за кредит, порядок погашення кредиту, відповідальність.

З графіку платежів вбачається, що за вказаним кредитним договором нараховано комісію за інші банківські послуги на загальну суму 24613,20 грн.

Разом з тим, позовна заява містить вимогу про стягнення з відповідачки на користь позивача комісії в розмірі 5854,95 грн.

Зі змісту позовної заяви та поданих доказів неможливо встановити, яка саме комісія (її вид), у зв`язку з чим нараховувалась за цим кредитним договором.

Будь-яких доказів того, що зазначена комісія спрямована на оплату будь-яких послуг позивача у зв`язку з укладеним між сторонами кредитним договором, не надано.

За таких обставин вимога про стягнення з відповідачки комісії за кредитним договором №Z62.00609.003754788 від 14.03.2018 у розмірі 5854,95 грн не підлягає задоволенню.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

Ціна позову, визначена позивачем сумою стягнення 32436,82 грн.

Оскільки суд частково задовольняє вимоги на суму 26581,87 грн, що становить 82 % від ціни позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2482,96 грн (3028,00:100 х 92%) судових витрат.

Керуючись ст. 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №Z62.00609.003754788 від 14.03.2018 в розмірі 26581 (двадцять шість тисяч п`ятсот вісімдесят одна) гривня 87 копійок, що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 23908 (двадцять три тисячі дев`ятсот вісім) гривень 91 копійка, заборгованості за відсотками у розмірі 2672 (дві тисячі шістсот сімдесят дві) гривні 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 2482 (дві тисячі чотириста вісімдесят дві) гривні 96 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст складено 02.03.2026.

Суддя: Д. В. Свояк