Справа №461/954/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

секретаря судового засідання Петрушки І.С.,

представників відповідача Денька М.В., Лепехи А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут»

(79016, м. Львів, вул. Шевченка, 1; )

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, з підстав викладених у ньому.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що «28» грудня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про купівлю-продаж електричної енергії за зеленим тарифом приватним домогосподарством № . За вказаним Договором, позивач взяла на себе зобов`язання продавати відповідачу електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідач взяв на себе зобов`язання купувати у позивача електричну енергію за зеленим тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарствам, в строки, передбачені договором.

На виконання зобов`язань за Договором позивач за лютий 2023 року, березень 2023 року та травень 2023 року продав відповідачу електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, (різниця між обсягом виробленої/ згенерованої електричної енергії та обсягом споживання приватним домогосподарством) на загальну вартість 45121,99 гривень, зокрема:

лютому 2023 року позивач продав відповідачу, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, в обсязі 85 кВт, на загальну суму 594, 15 грн., сума до сплати 478, 29 грн., відповідач сплатив 0 гривень;

у березні 2023 року позивач продав відповідачу, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, в обсязі 2616 кВт, на загальну суму 18 285,84 грн., сума до сплати 14720.10 грн., відповідач сплатив 0 гривень;

у травні 2023 року позивач продав відповідачу, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, в обсязі 3714 кВт, на загальну суму 26 242.00 грн., сума до сплати 21 124,81 грн. Відповідач сплатив 0 гривень.

Відтак, оскільки відповідач не здійснив оплату за продану електричну енергію з урахуванням строків, встановлених в Договорі, тобто не пізніше 15 (п`ятнадцяти) робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, позивач просить заявлені вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 02.02.2026 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

16.02.2026, шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що правовідносини які виникають під час постачання електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 із наступними змінами і доповненнями, які є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Предметом договору є те, що споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені цим Договором. Постачальник універсальних послуг купує у побутового споживача електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, за «зеленим» тарифом, установленим НКРЕКП. Обсяг електричної енергії, який відпущений в електричну мережу генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного домогосподарства, визначається за календарний місяць в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством. Якщо Wспожит дорівнює нулю, плата за вироблену електричну енергію не нараховується.

Оператором системи розподілу ПрАТ «ЛЬВІВОБЛЕНЕРГО» було передано інформацію про те, що обсяг спожитої електричної енергії приватного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 (особовий рахунок НОМЕР_2 ) за лютий березень та травень 2023 року становить 0 (нуль) кВт*год., які є підставою для проведення розрахунків за наявністю таких з побутовим споживачем і врахування постачальником універсальних послуг даних про обсяг купленої електричної енергії та її вартості.

Відтак, оскільки сторони узгодили здійснювати операції з купівлі-продажу електричної енергії, виробленої генеруючою електроустановкою приватного домогосподарства понад власне споживання протягом розрахункового періоду, враховуючи, що у ОСОБА_1 за вказані періоди було відсутнє споживання електричної енергії (тобто відсутня різниця між обсягами виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства споживача та місячним споживанням електричної енергії таким приватним господарством, яку постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати за «зеленим» тарифом), отже відсутній предмет договору про купівлю продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством.

З огляду на наведено, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

18.02.2026, шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому остання заперечує аргументи представника відповідача та, серед іншого, зазначає, що відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом - домовленість між індивідуальним побутовим споживачем та постачальником універсальних послуг, яка спрямована на врегулювання цивільних прав та обов`язків під час купівлі-продажу за "зеленим" тарифом електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання. В свою чергу, представник відповідача акцентує увагу виключно на Правилах роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), а не на Законі України «Про ринок електричної енергії» та Законі України «Про альтернативні джерела енергії», що в ієрархії нормативно правових актів займають вище становище, в порівнянні із ПРРЕЕ і які не повинні суперечити положенням закону. Вказує, що ціна (вартість) електричної енергії за «зеленим» тарифом, в тому числі й тієї, що є предметом розгляду даної справи була встановлена НКРЕКП шляхом проведення математичного розрахунку визначення розміру тарифу (роздрібного тарифу для споживачів другого класу напруги, який діяв станом на січень 2009 року, по актуальному курсу євро) та множення його на визначений Законом України «Про альтернативні джерела енергії» коефіцієнт і зафіксована в договорі, укладеному між сторонами.

Зазначає про неправомірність норми Постанови НКРЕКП №1272, якою керувався відповідач, зокрема пункту 11.3.23 ПРРЕЕ в редакції, яка передбачає не проведення розрахунків з побутовим споживачем за придбану постачальником універсальних послуг електричну енергію за «зеленим» тарифом в разі якщо власне споживання дорівнює нулю, набрали чинності з 12.10.2022 року. Генеруюча установка позивача приватного домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , була введена в експлуатацію в 2019 році, та відповідно, з вказаного періоду між позивачем і відповідачем було укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за зеленим тарифом приватним домогосподарством №.

Також, вказує, що з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припиненні зобов`язання на підставах, що містяться в гл. 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Договір № від 28.12.2019 року про купівлю-продаж, укладений між позивачем та відповідачем, не визнаний недійсним, не розірваний, а тому є обов`язковим до виконання. У відповідності до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України Про ринок електричної енергії, електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу. Відповідно, електрична енергія є об`єктом цивільних правовідносин, тобто є майном, в розумінні цивільного законодавства (згідно статті 190 Цивільного кодексу України). Визначальною умовою договору купівлі продажу є його оплатність, що відповідає основним засадам цивільного законодавства.

Наголошує на тому, що ані договір, укладений між сторонами, ані Закон України «Про альтернативні джерела енергії», ані Закон України «Про ринок електричної енергії» чи Цивільний кодекс України, які були чинним в період 2022 року не передбачали інший порядок визначення ціни товару (електроенергії). В свою чергу, постанова НКРЕКП № 1272 від 05.10.2022 року (та наступні зміни до Правил роздрібного ринку електричної енергії, зокрема пункт 11.3.23) стосуються не просто зміни ставки тарифу («T» у формулі), а запровадження умови, за якої право на застосування "зеленого" тарифу скасовується (або оплата прирівнюється до нуля), а саме: у разі нульового місячного споживання приватним домогосподарством W_спожит = 0, що є суттєвою зміною умов застосування тарифу та порядку розрахунків, а не просто зміною його числового значення. Договір укладений між позивачем та відповідачем не передбачає автоматичного прийняття умов, які скасовують сам факт оплати за певних обставин, особливо якщо це суперечить принципам "зеленого" тарифу, закріпленим у Законі України "Про альтернативні джерела енергії" та Законі України «При ринок електричної енергії». Відтак, регулятор не може своїми постановами скасовувати гарантоване Законом право на оплату за відпущену в мережу енергію. Принципі обов`язковості договору є фундаментальною засадою цивільного судочинства.

Вказує, що представник відповідача надаючи розрахунок, у якому відображено обсяги згенерованої позивачем електричної енергії за спірні періоди фактично є визнанням обставин щодо генерації та передачі електричної енергії у мережу відповідача. Відтак, вдповідач не оспорює факт прийняття ресурсу, проте безпідставно зазначає про "0 грн" до виплати, апелюючи до відсутності споживання з мережі ОСР. Факт прийняття згенерованої енергії за "зеленим" тарифом автоматично породжує обов`язок щодо її повної оплати згідно з нормами спеціального законодавства та умов Договору, незалежно від обсягів зустрічного споживання.

Зазначає, що на дату укладення Договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом, приватним домогосподарством між сторонами у 2019 році норми щодо на підтвердження того, що відповідний обсяг електричної енергії, виробленої з відновлюваних джерел енергії генеруючою установкою приватного домогосподарства, споживається для його власних потреб, така установка має бути забезпечена окремим комерційним обліком виробленої електричної енергії шляхом улаштування вузла обліку, не існувало. Відповідно у приватному домогосподарстві відсутній засіб обліку е/е, який фіксує споживання електричної енергії на власні потреби приватним домогосподарством, під час генерації власними генеруючими установками на межі балансової належності з оператором системи розподілу. З огляду на викладене просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

20.02.2026, шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких, представник зауважив про те, що надаючи на погодження позивачу акти приймання передачі з вказаним у графі «вартість купленої електроенергії» 0 (нуль) грн, відповідач констатує відмову від товару (електричної енергії), його неприйняття у зв`язку з невиконанням умов Договору та порушенням норм ПРРЕЕ, які були чинні на момент спірних правовідносин, а тому доводи позивача про безпідставне вилучення майна вважає такими, що не відповідають дійсності. Під час укладення договору сторонами було узгоджено, що зміни застосування «зеленого» тарифу не потребують внесення відповідних змін. Наголошує на тому, що саме передані ПрАТ «ЛЬВІВОБЛЕНЕРГО» дані є, згідно з ПРРЕЕ, підставою для проведення розрахунків з побутовим споживачем і врахування постачальником універсальних послуг даних про обсяг купленої електричної енергії та її вартості. Відтак, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також, 23.02.2026 сторони подали до суду додаткові письмові пояснення у справі.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про слухання справи за її відсутності.

Представники відповідача в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.05.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «Львівенергозбут» було укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №, що не заперечується сторонами, відповідно до умов якого ТОВ «Львівенергозбут» (постачальник універсальних послуг) з однієї сторони, та ОСОБА_1 (споживач), з іншої сторони, уклали цей договір про купівлю продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, який є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг за місцезнаходженням приватного домогосподарства споживача, на якому електрична енергія використовується для задоволення побутових потреб та/або потреб особистого селянського господарства, місце знаходження приватного домогосподарства: АДРЕСА_2 .

Згідно п. 4.1 договору №, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця наступного за розрахунковим.

Згідно із актом приймання-передачі товару (електричної енергії) від 31 січня 2023 року, за договором від 28.12.2019 року № , що складений між ТОВ «Львівенергозбут» та ОСОБА_1 , побутовим споживачем передано, а електропостачальником за розрахунковий період січень 2023, прийнято електричну енергію, вироблену генеруючим установками приватного домогосподарства: з енергії сонячного випромінювання 0 кВт*год; з енергії вітру 0 кВт*год.

Згідно із актом приймання-передачі товару (електричної енергії) від 28 лютого 2023 року, за договором від 28.12.2019 року № , що складений між ТОВ «Львівенергозбут» та ОСОБА_1 , побутовим споживачем передано, а електропостачальником за розрахунковий період лютий 2023, прийнято електричну енергію, вироблену генеруючим установками приватного домогосподарства: з енергії сонячного випромінювання 0 кВт*год; з енергії вітру 0 кВт*год.

Згідно із актом приймання-передачі товару (електричної енергії) від 31 березня 2023 року, за договором від 28.12.2019 року № , що складений між ТОВ «Львівенергозбут» та ОСОБА_1 , побутовим споживачем передано, а електропостачальником за розрахунковий період березень 2023, прийнято електричну енергію, вироблену генеруючим установками приватного домогосподарства: з енергії сонячного випромінювання 0 кВт*год; з енергії вітру 0 кВт*год.

Згідно із актом приймання-передачі товару (електричної енергії) від 31 травня 2023 року, за договором від 28.12.2019 року № , що складений між ТОВ «Львівенергозбут» та ОСОБА_1 , побутовим споживачем передано, а електропостачальником за розрахунковий період травень 2023, прийнято електричну енергію, вироблену генеруючим установками приватного домогосподарства: з енергії сонячного випромінювання 0 кВт*год; з енергії вітру 0 кВт*год.

Відповідно до договору №, під час виконання умов цього договору сторони зобов`язуються діяти відповідно до чинного законодавства, Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку, Кодексу розподілу, Правил роздрібного ринку електричної енергії, та Порядку продажу, обліку та розрахунків за електричну енергію, що вироблена з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, затвердженого постановою НКРЕ від 27 лютого 2014 року №170.

Відповідно до відомостей покази приладу обліку, обсяги та напрямки перетоків прийнятої-переданої електричної енергії, особовий рахунок № НОМЕР_2 : за лютий 2023 обсяг спожитої електроенергії споживачем 0 кВт*год, обсяг виробленої генеруючими установками споживача та переданої в мережу енекргопостачальника 85 кВт*год; за березень 2023 обсяг спожитої електроенергії споживачем 0 кВт*год, обсяг виробленої генеруючими установками споживача та переданої в мережу енекргопостачальника 2616 кВт*год; за травень 2023 обсяг спожитої електроенергії споживачем 0 кВт*год, обсяг виробленої генеруючими установками споживача та переданої в мережу енекргопостачальника 3714 кВт*год.

Наведене також підтверджується інформацією щодо проведеного ТОВ «Львівенергозбут» нарахування за куповану електричну енергію вироблену генеруючою установкою приватного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 (особовий рахунок НОМЕР_2 ) за період з 01.01.2023 по 31.12.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із положень ст. 1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» енергія, вироблена з альтернативних джерел, - електрична, теплова та механічна енергія, яка виробляється на об`єктах альтернативної енергетики і може виступати товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу; "зелений" тариф - спеціальний тариф, за яким закуповується електрична енергія, вироблена на об`єктах електроенергетики, зокрема на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями).

Пунктом 18 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема договори про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 3.3.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженої Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством укладається між постачальником універсальних послуг та власником (одним із власників за згодою інших співвласників) цього приватного домогосподарства і є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил). Така послуга надається постачальником універсальних послуг виходячи з фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у приватних домогосподарств.

Відтак, договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством є публічним договором, форма якого затверджена у Додатку 6 до ПРРЕЕ.

Положеннями частини 5, 6 статті 633 ЦК України встановлено, що актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Пунктом 11.3.6 глави 11.3 розділу ХІ ПРРЕЕ визначено, що взаємовідносини між побутовим споживачем та постачальником універсальної послуги, пов`язані з продажем та обліком електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств, та розрахунками за неї, регулюються цими Правилами та договором про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, який є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Цивільним та Господарським кодексами України.

При укладені договору № від 28.12.2019 сторони, керуючись принципом свободи договору, погодили, що до правовідносин за цим договором підлягають застосуванню в тому числі Правила роздрібного ринку електричної енергії і встановили певний порядок розрахунків за електричну енергію, відповідно до глави 11.3 розділу XI ПРРЕЕ.

Зокрема, відповідно до п. 11.3.23 змін до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 05.10.2022 № 1272 (в редакції, що діяла за заявлені періоди в 2023 році), розмір плати за придбану у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою приватного домогосподарства, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, Pплати, визначається за формулою Pплати = (Wвиробл - Wспожит) ? T, грн, де Wвиробл обсяг виробленої електричної енергії відповідною(-ими) генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного домогосподарства, Wспожит - обсяг місячного споживання електроенергії таким приватним домогосподарством, Т - встановлений зелений тариф для приватного домогосподарства, яке виробляє електричну енергію відповідною(-ими) генеруючою(-ими) установкою(-ами), сумарна величина встановленої потужності якої(-их) не перевищує потужність, встановлену відповідно до закону, дозволену до споживання та зазначену в договорі (договорах) зі споживачем. Якщо Wспожит дорівнює нулю, плата за вироблену електричну енергію не нараховується.

Відтак, отримавши від оператора системи ПрАТ «Львівенергозбут» інформацію про те, що обсяг спожитої електричної енергії у січні, лютому, березні та травні 2023 року на об`єкті ОСОБА_1 склав 0 кВт/год, у відповідача були відсутні підстави для нарахування вартості «зеленого» тарифу, у відповідності до п. 11.3.23 ПРРЕЕ, а тому позовні вимога ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за зазначеним договором є необґрунтованими та підлягають відхиленню.

Суд зауважує, саме на підставі глави 11.3 розділу XI Правил роздрібного ринку електричної енергії, якою визначені особливості продажу та обліку електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств за «зеленим» тарифом, а також розрахунків за неї, позивачу здійснювався розрахунок плати за придбану електричну енергію за «зеленим» тарифом у інші періоди, щодо яких відсутній спір між сторонами.

Суд зазначає, що спірні правовідносини врегульовані як загальними положеннями ЦК України, так і нормами спеціального Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року №2019-VIII, низкою підзаконних нормативних актів, зокрема Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №311 (далі ККОЕЕ), іншими нормативно-правовими актами та договорами, що укладені між відповідними учасниками такого ринку.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Виходячи з обов`язковості виконання норм ПРРЕЕ всіма учасниками ринку електричної енергії, сторони не можуть відступати від положень ПРРЕЕ.

Відповідно до п. 4.4. договору № від 28.12.2019, у разі зміни «зеленого» тарифу розрахунки за придбаний постачальником універсальних послуг обсяг відпущеної приватним домогосподарством електричної енергії у мережу, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, здійснюються відповідно до встановленого НКРЕКП «зеленого» тарифу. Зміни «зеленого» тарифу не потребують внесення відповідних змін до цього Договору.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує величину, визначену для відповідних категорій генеруючих установок приватних домогосподарств відповідно до частини 23 статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.

Окрім цього, відповідно до умов договору під час виконання умов цього договору сторони зобов`язуються діяти відповідно до чинного законодавства, Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку, Кодексу розподілу, Правил роздрібного ринку електричної енергії, та Порядку продажу, обліку та розрахунків за електричну енергію, що вироблена з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, затвердженого постановою НКРЕ від 27.02.2014 року №170.

У зв`язку з наведеним, суд відхиляє доводи позивача про те, що встановлені п. 11.3.23 ПРРЕЕ умови щодо оплати застосування тарифу та порядок розрахунку є суттєвою зміною умов договору.

Щодо посилань позивача на окремі рішенні окремих апеляційних судів, зокрема справ №645/1862/24, №295/5671/23 та №686/19356/24, то суд зазначає, що такі не заслуговують на увагу як на підставу для задоволення позовних вимог, оскільки в Україні відсутнє прецедентне право, а при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, згідно ч. 6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Наведені позивачем рішення судів є процесуальним рішеннями ухваленим судом апеляційної інстанції у конкретному провадженні. Така судові рішенні не являються постановою палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду яка містить висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів або палата, об`єднана палата, що передала справу відповідно на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду. Вони не містить висновків щодо застосування норм права та не викладені у формі постанови Верховного Суду. Отже, посилання на ці рішення є безпідставним, необґрунтованим та не відповідає вимогам закону.

З цих же підстав суд відхиляє доводи сторони відповідача щодо посилання на судову практику інших судів, які не являються постановою палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду яка містить висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права.

Відтак, оскільки за спірні періоди, відсутня різниця між обсягами виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства споживача та місячним споживанням електричної енергії таким приватним господарством, яку постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати за «зеленим» тарифом, та у відповідача були відсутні підстави для нарахування та оплати грошових коштів, то у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Окремо суд звертає увагу, що у прохальній частині позивач просить, окрім описаних вище періодів, стягнути заборгованість за електричну енергію вироблену за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством за грудень 2022 року, водночас належного обґрунтування у позовній заяві з цього приводу не наводить, так як і не надає будь-які належні та достатні докази на підтвердження цих вимог.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, сплачена сума судових витрат, у тому числі судовий збір, не відшкодовується позивачеві.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні позовної заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач ? ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ),

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут»

(79016, м. Львів, вул. Шевченка, 1; ),

представники відповідача - Лепех Артур Мирославович, Денько Мирослав Володимирович

Повний текст рішення складено 02 березня 2026 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький