УХВАЛА

28 січня 2026 року

м. Київ

справа № 756/5368/19

провадження № 61-5220св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Луспеника Д. Д.,
суддів:Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,Коломієць Г. В., Ступак О. В,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 08 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та ухвалених судових рішень

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зобов`язання вчинити дії, у якому просила зобов`язати Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації виправити помилку у свідоцтві від 28 жовтня 1994 року про право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та змінити запис про форму власності зі «спільної сумісної» на «спільну часткову».

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 березня

2024 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 08 січня 2025 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року змінено шляхом виключення з мотивувальних частин судових рішень посилання на пред`явлення позову до неналежного відповідача як підставу для відмови у задоволенні позову.

Короткий зміст заяви про роз`яснення судового рішення

У грудні 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 08 січня 2025 року, оскільки зазначена постанова є не зовсім зрозумілою заявниці.

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права

У задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Частиною третьою статті 271 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

З огляду на зміст зазначеної статті, незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 14 травня 2019 року у справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначила, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Також Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 06 жовтня 2020 року у справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказала, що необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Задовольняючи касаційну скаргу ОСОБА_1 частково, Верховний Суд виходив з того, що суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, помилково зазначив додатковою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 пред`явлення позову до неналежного відповідача, тобто відмовив у задоволенні позову одночасно з двох самостійних підстав (відсутність порушеного права та неналежний суб`єктний склад), а тому Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувані судові рішення підлягають зміні шляхом виключення з їх мотивувальних частин посилання на пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Постанова Верховного Суду від 08 січня 2025 року, щодо якої заявниця порушила питання про роз`яснення, не належить до рішень, право на роз`яснення яких передбачене статтею 271 ЦПК України, оскільки вказана постанова суду не є тим рішенням, яке підлягає виконанню у розумінні частини другої статті 271 ЦПК України, тому відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що постанова Верховного Суду від 08 січня 2025 року набрала законної сили та не підлягає примусовому виконанню, відповідно до правил

статті 271 ЦПК України роз`ясненню не підлягає, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 08 січня 2025 року відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник
Судді:І. Ю. Гулейков
Г. В. Коломієць
Р. А. Лідовець
О. В. Ступак