УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді Дьоміної О.П., секретаря судового засідання Галай О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шимотюк О.В. про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Під час підготовчого провадження учасники провадження скористались своїми процесуальними правами та надали на адресу суду: відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, а також позивач надав заяву про збільшення і уточнення позовних вимог.

11.11.2025 року до суду від представника відповідача адвоката Шимотюк О.В. надійшло клопотання, в якому остання просила зупинити провадження у справі за №758/11859/24 до закінчення розгляду кримінального провадження за №0000222 від 09.06.2024 року, внесеного в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, щодо дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.06.2024 року на автодорозі М-21 за участі водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Так, в обґрунтування клопотання представник відповідача посилалася на те, що в позовній заяві зазначено, що позивачу, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 08.06.2024 року в с. Корделівка Хмельницького району Вінницької області було заподіяно майнову та моральну шкоду. По вищевказаному факту було відкрито кримінальне провадження за №0000222 від 09.06.2024 року. На даний час кримінальне провадження за №№0000222 від 09.06.2024 року, що внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, передано до Калинівського районного суду Вінницької області. У вказаному провадженні відповідача ОСОБА_1 визнано потерпілим, оскільки в результаті ДТП саме він отримав тілесні ушкодження середнього ступеню. На думку представника відповідача розгляд цивільної справи за №758/11859/24 повністю залежить від розгляду кримінального провадження за №0000222 від 09.06.2024 року, внесеного в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала суду заяву, в якій проти зупинення провадження по цій справі відповідно до ст. 251 ч. 1 п. 6 ЦПК України не заперечувала, просила провести засідання за її відсутності та відсутності позивача.

Представники відповідача ОСОБА_1 надала суду заяву, в якій просила провести судове засідання та розглянути зазначене клопотання за її відсутності та відсутності відповідача.

Представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином поважності причин неявки не повідомив.

Вирішуючи питання про можливість проведення судового засідання за відсутності відповідача, його представника та представника ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суд враховує їх належне повідомлення про день, час та місце проведення судового засідання, відсутність заперечень у присутніх учасників справи, а також положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі та матеріали цивільної справи в цій частині, вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що слідчим відділенням поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000222 від 09.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що до відділенням поліції №1 Хмельницького РВП ГУНП у Вінницькій області 08.06.2024 року о 20 год. 43 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що на автодорозі М-21 в с. Корделівка Хмільницького району Вінницької області сталась ДТП, внаслідок якої є потерпіла особа. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що водій автомобіля марки Jeep Grand Cherokee, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , рухаючись по автодорозі М-21 в напрямку м. Київ, здійснив зіткнення з автомобілем марки Daewoo Lanos, д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , якого госпіталізовано до травматологічного відділення КП «Калинівська ЦРЛ» КМР.

Постановою старшого слідчого відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції Бузуглого О.М. від 24.06.2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000222 від 09.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно повідомлення судді Калинівського районного суду Вінницької області Ю.А.Аліменко в провадженні зазначеного суду дійсно знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. На даний час зазначене провадження знаходиться на стадії підготовчого судового засідання, розгляд якого призначено на 17.03.2026 року.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 129 Конституції України - однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України - суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 року у справі за №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 33 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року за №2, визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

У постанові Верховного Суду від 08.12.2021 року у справі за №761/33089/20 вказано, що тлумачення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто, неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 року у справі за №357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Враховуючи, що предметом спору вказаної цивільної справи, в якій вирішується клопотання про зупинення провадження є відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою внаслідок вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за №0000222 від 09.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а також, зважаючи на те, що відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України - вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, суд вважає за необхідне клопотання представника відповідача задовольнити та зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за №132/3233/25 за результатом розгляду кримінального провадження за №0000222 від 09.06.2024 року відносно ОСОБА_2 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 253, 260, 261, 352, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шимотюк О.В. - задовольнити.

Зупинити провадження у справі за №758/11859/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою до набрання законної сили судовим рішенням у справі за №132/3233/25, за результатами розгляду кримінального провадження за №0000222 від 09.06.2024 року відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 353 ЦПК України.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції зокрема і щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Головуюча суддя О.П.Дьоміна