ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 757/55703/24-ц

провадження № 61-3120св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Ступак О. В., Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - політична партія «Україна-Вперед!»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Новак Наталія Юріївна, на ухвалуПечерського районного суду м. Києва, в складі судді Хайнацького Є. С., від 29 листопада 2024 рокута постановуКиївського апеляційного суду, в складі колегії суддів: Невідомої Т. О., Нежури В. А., Соковолої В. В., від 06 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до політичної партії «Україна-Вперед!» (далі - ПП «Україна-Вперед!»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання протиправною бездіяльності та визнання повноважень припиненими.

2. Позов ОСОБА_1 мотивований тим, що вона є членом

ПП «Україна-Вперед!» та одночасно обіймає посаду голови Херсонської обласної організації партії Наталії Королевської «Україна-Вперед!».

3. Вказує, що у лютому 2024 року звернулась до виконавчого секретаріату партії з письмовою заявою від 09 лютого 2024 року про припинення членства у ПП «Україна-Вперед!», а 17 травня 2024 року звернулась до Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції із заявами про виключення відомостей про ОСОБА_1 як керівника Херсонської обласної організації партії Наталії Королевської «Україна-Вперед!».

4. Посилаючись на те, що вказані звернення не дали результату, а відповідач жодних дій з припинення перебування позивачки на посаді керівника Херсонської обласної організації партії Наталії Королевської «Україна-Вперед!» не здійснив, ОСОБА_1 просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність ПП «Україна-Вперед!» щодо вирішення заяви ОСОБА_1 про припинення членства у політичній партії «Україна-Вперед!» від 09 лютого 2024 року;

- визнати ОСОБА_1 такою, що припинила членство у політичній партії «Україна-Вперед!» та повноваження голови Херсонської обласної організації Партії Наталії Королевської «Україна-Вперед!».

Короткий зміст оскаржених судових рішень

5. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 листопада

2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду

від 06 лютого 2025 року, відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1..

6. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що спір не підлягає розгляду в суді, оскільки стосується внутрішньоорганізаційної та статутної діяльності політичної партії, а суд не наділений повноваженнями щодо скасування рішень політичних партій та їхніх обласних, міських і районних організацій, первинних осередків або інших структурних утворень. Отже свої заперечення стосовно діяльності партії та її органів позивачка вправі вирішувати в порядку, визначеному статутом політичної партії.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат

Новак Н. Ю., просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

8. У березні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат

Новак Н. Ю., подала касаційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року.

9. Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у квітні 2025 року надійшли до Верховного Суду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2026 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

11. Заявниця вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права при відмові у відкритті провадження у цивільній справі.

12. Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач проігнорував заяву позивачки про вихід з партії, що обмежує право ОСОБА_1 на здійснення конституційних свобод, які гарантовані статтею 36 Конституції України, спричиняє шкоду діловій репутації, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

13. Вказує, що суди попередніх інстанцій не застосували до спірних правовідносин статті 36, 55 Конституції України, статті 1, 6 Закону України «Про політичні партії в Україні», статтю 16 ЦК України, допустили порушення статті 19 ЦПК України та протиправно відмовили у захисті порушених прав.

14. Вважає, що законність рішення щодо звільнення від виконання обов`язків голови обласної організації політичної партії та припинення членства в партії може бути перевірена у судовому порядку.

15. Звертає увагу, що у вступній частині оскарженої ухвали суду першої інстанції зазначено про її постановлення суддею Печерського районного суду

м. Києва Григоренко І. В., проте судове рішення підписано суддею

Хайнацьким Є. С., що ставить під сумнів його легітимність.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

16. Згідно із частиною першою, третьою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

17. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

18. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

19. Згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

20. Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

21. У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

22. У частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

23. Громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей (частина перша статті 36 Конституції України).

24. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про політичні партії в Україні»

(далі - Закон № 2365-ІІІ) політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

25. Політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку (частина перша статті 3 Закону № 2365-ІІІ).

26. Частиною третьою статті 4 Закону № 2365-III передбачено, що втручання з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб у створення і внутрішню діяльність політичних партій та їх структурних утворень забороняється, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

27. У статті 8 Закону № 2365-ІІІ вказано, що політичні партії повинні мати статут, а також закріплено перелік відомостей, які має містити статут політичної партії.

28. Статтею 12 Закону № 2365-III визначено, що політичні партії мають право: 1) вільно провадити свою діяльність у межах, передбачених Конституцією України, цим Законом та іншими законами України; 2) брати участь у виборах Президента України, до Верховної Ради України, до інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб у порядку, встановленому відповідними законами України;

3) використовувати державні засоби масової інформації, а також засновувати власні засоби масової інформації, як передбачено відповідними законами України; 4) підтримувати міжнародні зв`язки з політичними партіями, громадськими організаціями інших держав, міжнародними і міжурядовими організаціями, засновувати (вступати між собою у) міжнародні спілки з додержанням вимог цього Закону; 5) ідейно, організаційно та матеріально підтримувати молодіжні, жіночі та інші об`єднання громадян, подавати допомогу у їх створенні.

29. Згідно зі статтею 18 Закону № 2365-III державний контроль за діяльністю політичних партій здійснюють: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, - за додержанням політичною партією вимог Конституції та законів України, а також статуту політичної партії, крім випадків, коли здійснення такого контролю законом віднесено до повноважень інших органів державної влади; 2) Центральна виборча комісія, окружні виборчі комісії, територіальні виборчі комісії на відповідних місцевих виборах - за додержанням політичними партіями встановленого порядку участі у виборчому процесі, а також, у межах визначених законом повноважень, за своєчасністю подання до відповідних виборчих комісій проміжних та остаточних фінансових звітів про надходження і використання коштів виборчих фондів на виборах, відповідністю їх оформлення встановленим вимогам, достовірністю включених до них відомостей;

3) Рахункова палата - за цільовим використанням політичними партіями коштів, виділених з державного бюджету на фінансування їхньої статутної діяльності; 4) Національне агентство з питань запобігання корупції - за додержанням встановлених законом обмежень щодо фінансування політичних партій, передвиборної агітації, агітації з всеукраїнського та місцевого референдуму, законним та цільовим використанням політичними партіями коштів, виділених з державного бюджету на фінансування їхньої статутної діяльності, своєчасністю подання звітів партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, звітів про надходження і використання коштів виборчих фондів на загальнодержавних та місцевих виборах, повнотою таких звітів, відповідністю їх оформлення встановленим вимогам, достовірністю включених до них відомостей.

30. Політичні партії зобов`язані подавати на вимогу контролюючих органів необхідні документи та пояснення. Рішення контролюючих органів можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку.

31. У статті 21 Закону № 2365-III закріплено, що в судовому порядку може бути заборонено політичну партію. У частині першій цієї статті вказано, що за адміністративним позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, політична партія може бути заборонена в судовому порядку у випадку порушення вимог щодо її створення і діяльності, встановлених Конституцією України, цим та іншими законами України.

32. Інших випадків та суб`єктів оскарження діяльності політичної партії, в тому числі з питань її внутрішньопартійної діяльності, Закон № 2365-III не визначає.

33. Питання створення політичної партії, затвердження її найменування, символіки, програми та статуту, членства в партії, скликання і проведення з`їздів, програми з`їздів належать до внутрішньоорганізаційної діяльності політичної партії.

Визначення належності питань до внутрішньоорганізаційної діяльності або виключної компетенції об`єднання громадян у кожному конкретному випадку вирішує суд в разі оскарження громадянином актів і дій таких об`єднань. Питання щодо скликання і проведення з`їздів політичної партії належать до її внутрішньоорганізаційної діяльності. (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі № 761/3540/20).

34. Предметом позову ОСОБА_1 фактично є оскарження бездіяльності політичної партії щодо статусу позивачки як члена політичної партії та голови Херсонської обласної організації партії Наталії Королевської «Україна-Вперед!». Спір не пов`язаний з діями, рішеннями чи бездіяльністю політичної партії та її регіональної парторганізації, вчиненими (прийнятими) під час виборчого процесу.

35. Частина шоста статті 6 Закону № 2365-IIІ передбачає, що громадянин України має право в будь-який час зупинити чи припинити своє членство в політичній партії шляхом подання заяви до відповідних статутних органів політичної партії. Членство в політичній партії зупиняється чи припиняється з дня подання такої заяви та не потребує додаткових рішень. З цього ж дня припиняється перебування громадянина України на будь-яких виборних посадах в політичній партії.

36. Пункт 4.9 Статуту ПП «Україна-Вперед!» передбачає, що член партії має право в будь-який час зупинити чи припинити свої членство в Партії шляхом подання відповідної заяви до Політичної ради територіальної чи регіональної організації Партії, де він перебуває на обліку, або Виконавчого секретаріату Партії.

Членство в Партії зупиняється чи припиняється з дня подання відповідної заяви та не потребує додаткових рішень. З цього ж дня припиняється перебування громадянина України на будь-яких виборних посадах в Партії.

37. Членство в Партії припиняється у випадку подання особистої письмової заяви (пункту 4.10 Статуту).

38. Отже питання припинення членства в партії чітко визначені як спеціальним законом так і статутом ПП «Україна-Вперед!».

39. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що завлений спір пов`язаний із правовідносинами, які відповідно до Закону № 2365-ІІІ належать до внутрішньої діяльності та виключної компетенції політичної партії.

40. У рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року

№ 6-рп/2001 у справі № 1-17/2001 роз`яснено, що внутрішня організація, взаємовідносини членів об`єднань громадян, їх підрозділів, статутна відповідальність членів цих об`єднань регулюються корпоративними нормами, встановленими самими об`єднаннями громадян, які базуються на законі; визначаються питання, які належать до їх внутрішньої діяльності або виключної компетенції і підлягають самостійному вирішенню. Отже, втручання органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб у здійснювану в рамках закону діяльність об`єднань громадян не допускається.

41. Таким чином, вирішення питань, які є спору, належить до внутрішньоорганізаційної діяльності політичної партії та є виключною компетенцією її відповідного статутного органу, а тому заявлені вимоги не можуть бути предметом розгляду в порядку цивільного судочинства.

42. До подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 лютого 2024 року у справі № 635/3165/23.

43. Будь-яких вимог щодо дій, рішень чи бездіяльності органу ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань чи відповідного державного реєстратора у розглядуваній справі не заявлено, а відповідачем за своїм позовом

ОСОБА_1 визначила лише політичну партію.

44. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

45. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 березня 2021 року у справі № 761/3540/20 зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду, як в порядку цивільного судочинства, так і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

46. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно відмовив у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, оскільки позовна заява з вимогами, які заявлені ОСОБА_1 до політичної партії, не підлягають розгляду в суді, зокрема в порядку цивільного судочинства.

47. ОСОБА_1 , членство якої у ПП «Україна-Вперед!» відповідно до статті 6 Закону № 2365-IIІ та статуту партії має бути припинено з дня подання відповідної заяви та не потребує додаткових рішень, у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю органу ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань чи відповідного державного реєстратора, має право оскаржити їх у судовому порядку.

48. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржені судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права.

49. Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, про те, що з огляду на встановлені обставини описка у прізвищі судді у вступній частині ухвали суду першої інстанції не є підставою для її скасування.

50. Матеріали справи містять протокол автоматизованого розподілу справи між суддями Печерського районного суду міста Києва від 26 листопада

2024 року згідно з яким головуючим у справі визначений суддя

Хайнацький Є. С. і саме цим суддею підписана оскаржена ухвала

від 29 листопада 2024 року.

51. Відповідно до першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав.

52. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Новак Наталія Юріївна, залишити без задоволення.

2. Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара О. В. Ступак В. В. Шипович