Справа № 401/413/26
Провадження № 2-о/401/44/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошина Н.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту реєстрації права власності на квартиру, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Світловодської міської ради, Сіверськодонецька міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області,-

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2026 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Клочко Г.В. звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт реєстрації 06 листопада 2002 року Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 348 права власності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартири АДРЕСА_1 на підставі Договору дарування квартири від 16 жовтня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Сердюк Н.І. Сєвєродонецького міського нотаріального округу.

Вивчивши матеріали заяви та додані до неї документи, суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. (ч. 1 ст. 293 ЦПК України)

Згідно з частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч. 2 ст. 315 ЦПК України)

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. В іншому випадку між цими особами виникає спір про право.

Підставою звернення ОСОБА_1 до суду із цієї заявою є те, що вона позбавлена можливості підтвердити реєстрацію речового права на нерухоме майно Комунальним підприємством Сіверськодонецьке бюро технічної інвентаризації для здійснення державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки архівні документи вищезазначеного бюро технічної інвентаризації не вивезені на підконтрольну Україні територію, що унеможливлює реєстрацію її права власності на квартиру АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав.

З аналізу змісту поданої заявницею заяви вбачається, що фактично метою заявлених вимог є встановлення факту права власності на нерухоме майно, набуте раніше на законних підставах.

З урахуванням мотивів заяви у цій справі та її мети, питанням, яке належить дослідити, є визначення порядку захисту порушених прав заявника щодо права власності на вказану квартиру, у зв`язку з неможливістю проведення державним реєстратором перевірки правовстановлюючих документів, які знаходяться на тимчасово окупованій території України.

З огляду на те, що йдеться про правовідносини, що стосуються права власності, закон, який регулює спірні правовідносини, є не процесуальним, а матеріальним.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту статті 392 ЦК України вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 та від 23 червня 2020 року у справі № 909/337/19, де зроблено висновок про те, що за змістом статті 392 ЦК України судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах.

Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка є власником нерухомого майна, набутого раніше на законних підставах, має право на захист свого порушеного права в порядку позовного провадження відповідно до статті 392 ЦК України, яка є спеціальною нормою, що регулює спірні правовідносини.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявник, не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки є порядок захисту порушеного права, а саме звернення до суду в порядку позовного провадження шляхом подання позовної заяви (стаття 392 ЦК України), а не заяви про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження.

Враховуючи викладене, та те, що заявник шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в порядку окремого провадження, фактично заявляє вимоги про підтвердження її права власності на спірне нерухоме майно, що суперечить нормам статті 293 ЦПК України, у відкритті провадження у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, слід відмовити.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 02 квітня 2025 року у справі 201/9106/24.

Керуючись ст.ст. 261, 263, 351-353, суддя,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту реєстрації права власності на квартиру, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Світловодської міської ради, Сіверськодонецька міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги в порядку ст.ст. 351-356 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л.Волошина