УХВАЛА

24 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 243/9619/24

провадження № 61-1576ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ»

на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Медичний центр з профілактики та лікування залежності

м. Краматорськ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

1. 09 лютого 2026 року КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ», у порядку самопредставництва якого діє

Яровой В. М., через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року.

2. Касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених

статтею 392 ЦПК України.

3. Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються: документи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі.

4. До касаційної скарги додано платіжну інструкцію № 2269 від 14 січня

2026 року про сплату судового збору у розмірі 6 656 грн, яка не може бути прийнята судом, як належний доказ сплати судового збору, оскільки згідно з довідкою про наявність платіжного доручення вказану вище платіжну інструкцію приєднано до розглядів (касаційного провадження) № 61-797ск26.

5. Такий судовий збір підлягає поверненню відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір»

6. Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, яка подана юридичною особою, становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

7. Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір»

судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

8. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною

особою - підприємцем, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

9. Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

10. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України

«Про судовий збір»).

11. Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

12. Позов у цій справі подано у 2024 році та пред'явлено дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

13. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становив 3 028 гривень.

14. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

15. Касаційний суд зазначає, що оскаржувані судові рішення не містять відомостей щодо ціни позову у цій справі (розміру заборгованості за несплачений період тимчасової непрацездатності). Заявник у касаційній скарзі зазначає,

що позов не містить вимог майнового характеру, проте таке зазначення є помилковим.

16. За таких обставин заявнику необхідно надати докази, з яких

можливо встановити ціну позову, а також сплатити судовий збір

за подання касаційної скарги, виходячи з наступного розрахунку:

(А * 1 % + 2 * 3 028 * 0,4)* 200 %* 0,8, де А - ціна позову.

17. Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

18. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

19. Крім того, відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

20. Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 392 ЦПК України

до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

21. Дніпровським апеляційним судом складено повне судове рішення

10 грудня 2025 року, тому останнім днем касаційного оскарження є 09 січня

2026 року.

22. Вказану касаційну скаргу заявник подав 06 лютого 2026 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, і просить поновити такий строк. В обґрунтування заявленого клопотання зазначає,

що повне оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції отримав 17 грудня

2025 року у підсистемі «Електронний суд» та вперше звернувся з касаційною скаргою в межах установленого законом строку, однак така була повернена заявнику.

23. Проте заявник не надає доказів на підтвердження викладених ним доводів, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску заявником строку на касаційне оскарження. Тому, заявник має право подати до суду належні докази на підтвердження дати вручення копії оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції.

24. Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, а також подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, вона відповідно до вимог

частини другої та третьої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

25. Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяви про поновлення строку на касаційне оскарження не буде подано заявником у встановлений судом строк це може бути підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш