Справа № 541/664/26
Провадження № 2-о/541/48/2026
У Х В А Л А

27 лютого 2026 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Вірченко О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Миргородське об`єднане управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області,

встановив:

26 лютого 2026 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Миргородське об`єднане управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області.

Суддя, перевіривши матеріали заяви, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Заявник вказує, що їй необхідно встановити факт належності трудової книжки для того, щоб оцифрувати трудову книжку в Пенсійному фонді.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно зі ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації, відомості про стягнення до неї не заносяться.

Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58 визначено порядок встановлення факту належності трудової книжки та внесення до неї змін.

Згідно з п. 1.5 Порядку питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 2.11 Порядку відомості про працівника записуються на першій сторінці, титульному аркуші трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства або печатка відділу кадрів, на якому вперше заповнювалася трудова книжка, п. 2.12 Інструкції № 58.

П. 2.13. Інструкції визначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно з п. 2.8 Порядку якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Законом чітко передбачено порядок заповнення трудової книжки, внесення до неї відповідних записів та змін, а саме - всі необхідні дії щодо трудової книжки вчиняє роботодавець, тому лише у тому разі, коли роботодавець не виконав свого обов`язку щодо ведення трудової книжки працівника належним чином, або відмовив у зміні записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження, то у такому випадку у суду виникнуть підстави для захисту порушеного права в судовому порядку.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, чи зверталася заявник до відповідної організації із заявою щодо виправлення у її трудовій книжці, яке було прийняте рішення з цього приводу (відмовлено у внесенні таких змін або заява залишилась без відповіді).

Неможливість внесення виправлень до трудової книжки відповідною організацією заявник не обґрунтувала.

Приймаючи до уваги положення ст. 318 ЦПК України, вказані обставини є необхідною умовою для розгляду даної категорії справ у порядку окремого провадження.

Таким чином, заявнику необхідно надати докази на підтвердження того, що вона не має іншої можливості відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (трудову книжку).

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до правил ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає залишенню без руху, а заявнику необхідно надати строк, що не перевищує 10 днів з дня вручення їй ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 185, 318, 353 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Миргородське об`єднане управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області залишити без руху.

Надати заявнику строк, що не перевищує 10 днів з дня вручення їй ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. М. Вірченко