Провадження №: 2/336/163/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участі секретаря судового засідання Степливої Т.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Калашнюка С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київавтотрейд» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ТОВ «Київавтотрейд» про стягнення грошових коштів.

Позовна заява обґрунтована тим, що 18.03.2024 між ТОВ «Київавтотрейд» як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем укладений попередній договір купівлі-продажу №89, згідно з яким сторони зобов`язались в майбутньому, у строк 90 календарних днів укласти і належним чином оформити основний договір купівлі-продажу товару, а саме транспортного засобу марки VOLVO, модель XC60, 2020 року випуску, vin-номер НОМЕР_1 (далі Договір). За умовами договору продавець зобов`язується передати товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його ціну у гривні, що еквівалентно 14150,00 євро за курсом 43,60 грн. за 1 євро. Покупець сплачує продавцю комісійну винагороду у розмірі 3% від вартості товару, а також банківську комісію. На підтвердження дійсних намірів сторін в укладенні основного договору покупець , протягом 5 календарних днів після підписання цього договору, перераховує на рахунок продавця грошові кошти у розмірі 100% ціни товару. Зазначена сума розцінюється сторонами як аванс за основним договором, а при оформленні основного договору сума, що підлягає передачі покупцем продавцеві, буде зменшена на суму, яка передана за цим договором, окрім випадку 100% передплати за цим договором. Сторони погодили, що якщо основний договір не буде укладений протягом обумовленого терміну, або якщо одна зі сторін не направить іншій стороні пропозицію про його укладення, в такому випадку продавець зобов`язується протягом 15 календарних днів повернути отримані грошові кошти, еквівалент доларів США за курсом згідно з умовами договору.

18.03.2024 позивач сплатила на рахунок відповідача 100% вартості автомобіля, а саме суму у розмірі 616501,35 грн., яка на той час була еквівалентна 14150,00 євро. ТОВ «Київавтотрейд» було зобов`язано у строк по 16.06.2024 включно доставити автомобіль в Україну з метою укладення з покупцем основного договору купівлі-продажу автомобіля. Однак, продавець цих дій не вчинив, у зв`язку із чим основний договір купівлі-продажу автомобіля між сторонами укладений не був. При цьому, сплачені покупцем грошові кошти у розмірі 14150,00 євро в порушення умов договору відповідачем не повернуті, у зв`язку із чим позивач змушена звернутись до суду за захистом свої порушених прав.

Посилаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 14150,00 євро.

Ухвалою судді від 21.03.2025 відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17.04.2025 від представника відповідача ТОВ «Київавтотрейд» - адвоката Калашнюка С.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що попередній договір купівлі-продажу №89 від 18.03.2024 про купівлю-продаж транспортного засобу марки VOLVO XC60, 2020 року випуску не укладався і у відповідача він відсутній, а тому він не міг бути виконаний по купівлі транспортного засобу. Оскільки директор ТОВ «Київавтоторейд» у день підписання договору перебував за кордоном і не міг підписати даний договір. Підпис на договорі не є підписом директора Бузько Д.В., печатка ТОВ «Київавтотрейд» не відповідає оригіналу печатки товариства. Стверджує, що договір є підробленим. Просив призначити почеркознавчу експертизу. Просив розглядати справу у загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 18.04.2025 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

09.05.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідача Калашнюка С.А. про призначення почеркознавчої експертизи.

13.05.2025 до суду надійшли письмові пояснення представника позивача Кузьмінова Д.В., в яких він вказав, що угода з відповідачем була укладена на відстані, за допомогою електронних засобів комунікації, шляхом надсилання примірника підписаного відповідачем договору у месенджер позивача. Таким чином правочин вчинений у письмовій формі. Право споживача на укладення договору на відстані передбачено ст.13 ЗУ «Про захист прав споживачів». Крім того, враховуючі ці обставини, а також отримання за ним грошових коштів свідчить про зацікавленість укладення цього договору в першу чергу відповідачем, навіть якщо підпис було здійснено іншою особою. Щодо печатки, то цей реквізит не породжує дожних правових наслідків.

Ухвалою суду від 02.06.2025 визнано явку директора ТОВ «Київатотрейд» Бузька Д.В. в судове засідання обов`язковою, зобов`язано відповідача надати оригінали вільних та умовно вільних зразків підпису директора Бузько Д.В.

11.08.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідача про долучення зразків підпису для призначення почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 26.09.2025 у задоволені клопотання представника відповідача Калашнюка С.А. про призначення почеркознавчої експертизи відмовлено, оскільки директор ТОВ «Київавтотрейд» Бузько Д.В., явку якого було визнано в судове засідання обов`язковою, - в судове засідання не прибув, оскільки зі слів його представника перебуває за кордоном. Таким чином, суд позбавлений можливості отримати від нього особисті пояснення та відібрати в судовому засіданні експериментальні зразки підпису.

Ухвалою суду від 14.11.2025 підготовче засідання у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті.

15.12.2025 від представника відповідача ТОВ «Київавтотрейд» Калашнюка С.А. до суду надійшли пояснення на позовну заяву про стягнення коштів, які фактично дублюють відзив на позовну заяву. Крім того, представник відповідач вважає, що позивачем обрано не правильний захист своїх порушених прав, оскільки при невиконанні відповідачем умов попереднього договору чинне законодавство передбачає інший спосіб захисту, а саме відшкодування збитків та /або повернення завдатку чи авансу. Таке питання вирішується за місцезнаходженням відповідача. Посилаючись на викладені обставини просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача адвокат Кузьмінов Д.В. в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення грошових коштів підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідач проти задоволення позову заперечив, з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, а також посилаючись на те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту. При цьому щодо отримання ТОВ «Київавтотрейд» грошових коштів, які просить стягнути позивач не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді, керуючись законом, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.03.2024 між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Київавтотрейд» був укладений попередній договір купівлі-продажу №89.

Відповідно до п. 1.1. договору, сторони зобов`язались в майбутньому, в обумовлений п.1.3. цього договору строк, укласти і належним чином оформити основний договір купівлі-продажу товару, а саме транспортного засобу марки VOLVO, модель XC60, 2020 року випуску, (vin. НОМЕР_1 ).

Згідно із п.1.3. договору, товар має бути придбаний продавцем та доставлений в Україну протягом 90 календарних днів з дня укладення цього договору.

За умовами п.2.1. договору, продавець зобов`язується передати товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його ціну у гривні, що еквівалентно 14150,00 євро за курсом 43,60 грн. за 1 євро. Покупець сплачує продавцю комісійну винагороду у розмірі 3% від вартості товару, а також банківську комісію.

Відповідно до п.2.2. договору, на підтвердження дійсних намірів сторін в укладенні основного договору покупець протягом 5 календарних днів після підписання цього договору, перераховує на рахунок продавця грошові кошти у розмірі 100% ціни товару, зазначеної в п.2.1. договору.

Згідно із п.2.4. договору, зазначена сума розцінюється сторонами як аванс за Основним договором, а при оформленні основного договору сума, що підлягає передачі покупцем продавцеві, буде зменшена на суму, яка передана за цим договором, окрім випадку 100% передплати за цим договором.

У п.2.5. договору сторони погодили, що якщо основний договір не буде укладений протягом обумовленого терміну, або якщо одна зі сторін не направить іншій стороні пропозицію про його укладення, в такому випадку продавець зобов`язується протягом 15 календарних днів повернути отримані грошові кошти, еквівалент доларів США за курсом згідно з умовами договору.

18.03.2024 позивач сплатила на рахунок відповідача 100% вартості автомобіля, а саме суму у розмірі 616501,35 грн., яка на той час була еквівалентна 14150,00 євро. ТОВ «Київавтотрейд» було зобов`язано у строк по 16.06.2024 включно доставити автомобіль в Україну з метою укладення з покупцем основного договору купівлі-продажу автомобіля. Однак, продавець цих дій не вчинив, у зв`язку із чим основний договір купівлі-продажу автомобіля між сторонами укладений не був. При цьому, сплачені покупцем грошові кошти у розмірі 14150,00 євро в порушення умов договору відповідачем не повернуті, у зв`язку із чим позивач змушена звернутись до суду за захистом свої порушених прав.

Позивач ОСОБА_2 двома платежами здійснила оплату грошових коштів на загальну суму 616 501,35 грн. (14150,00 євро за курсом 43,6 грн 1 євро) згідно договору №89 дів 18.03.2024, що підтверджується квитанцією від 18.03.2024 на суму 380 000,00 грн. та квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0..1 від 18.03.2024 на суму 236 501,35 грн.

Сторона відповідача не заперечує отримання цих грошових коштів.

Щодо твердження представника відповідача щодо не укладення попереднього договору купівлі-продажу №89 від 18.03.2024 у зв`язку із перебуванням у цей день директора ТОВ «Київавтотрейд» Бузька Д.В. за кордоном та його підробкою, суд зазначає, що воно не підтверджується належними та допустимими доказами. Суду не надано доказів перебування зазначеної особи за кордоном, не надано доказів звернення до правоохоронних органів з метою притягнення до відповідальності за підробку документів, відповідач не звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання договору недійсним. Окрім того, за цим договором саме відповідач отримав грошові кошти від відповідача, що ним не заперечується.

Також, враховуючи, що саме сторона відповідача наполягала на проведенні почеркознавчої експертизи з метою визначення чи дійсно договір підписано директором Бузько Д.В., але під час підготовки та зібрання матеріалів для її призначення та проведення фактично ухилилась від необхідних дій, суд, враховуючи положення статті 109 ЦПК України, визнає факт укладення попереднього договору купівлі-продажу №89 від 18.03.2024.

Таким чином, уклавши попередній договір купівлі-продажу №89 від 18.03.2024, відповідач ТОВ «Київавтотрейд» взяв на себе обов`язок придбати товар та доставити його в Україну протягом 90 днів з дня укладення договору, тобто до 16.06.2024, та, відповідно, укласти з позивачем Основний договір. В іншому ж випадку, як це передбачено п.2.5.попереднього договору купівлі-продажу, відповідач мав би повернути отримані ним за договором грошові кошти. Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо поставки обумовленого транспортного засобу, не уклав з позивачем основного договору купівлі-продажу транспортного засобу, сплачені позивачем кошти не повернув.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тлумачення вказаної статті ЦК України свідчить про те, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що ТОВ «Київавтотрейд» отримав від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 616 501,35 грн. (14150,00 євро за курсом 43,60 грн 1 євро), що за згодою сторін складає 100% вартості транспортного засобу, з метою укладення в подальшому основного договору та передачі зазначеного майна покупцеві.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Частиною першою статті 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17, постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19, провадження № 12-42гс20).

Отже, аванс не має забезпечувальної функції, та якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, провадження № 12-161гс19).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Суд ураховує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, враховуючи, що сторони домовилися про укладання у майбутньому договору про купівлю-продаж транспортного засобу, а сплачена ОСОБА_2 відповідачу сума грошових коштів у розмірі 616 501,35 грн. (14150,00 євро за курсом 43,60 грн 1 євро), є авансом, тому ця сума підлягає обов`язковому поверненню позивачу, так як відбулося невиконання зобов`язання, за яким він передавався.

Тобто у спірних правовідносинах порушено права позивача, який: 1) не реалізував очікувань на укладення договорів купівлі-продажу транспортного засобу, який відповідач зобов`язався їй передати у власність, отримавши авансовий платіж; 2) позбавлена користуватися переданими в якості авансу грошовими коштами протягом тривалого часу. Ці порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідача на її користь авансового платежу, що поверне сторони спірних правовідносин у попередній стан.

Відповідно до вищенаведених норм права та сталої судової практики Верховного Суду аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню, якщо договір купівлі-продажу не укладено і товар не передано.

Щодо стягнення грошових коштів в іноземній валюті, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами публічного порядку, на території України гривня є єдиним засобом платежу незалежно від валюти зобов`язання, що виникло між фізичними особами - резидентами.

За змістом частини другої статті 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У цій справі спір виник саме у зв`язку з невиконанням відповідачем у добровільному порядку договірного зобов`язання, в зв`язку з чим спір підлягає вирішенню судом. На момент розгляду справи судом платіж на виконання умов договору відповідач не здійснив.

При цьому сторони фактично погодили суму платежу еквівалентну 14150 євро.

Стягнення заборгованості за договором у судовому рішенні підтверджує наявність між сторонами невиконаного зобов`язання та обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора в межах процедури виконання судового рішення (виконавчого провадження).

Тому, формулюючи висновок щодо застосування частини другої статті 533 ЦК України у спірних правовідносинах, суд констатує, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення.

А тому стягнення судом з ТОВ «Київавтотрейд» на користь ОСОБА_2 заборгованості у сумі, еквівалентній 14150,00 євро за курсом Національного банку України на день виконання рішення, повною мірою відповідатиме приписам частини другої статті 533 ЦК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», судовий збір у розмірі 6305,18 грн. (1% від ціни позову, яка становить 14150,00 євро, що за курсом НБУ 44,5596 складає 630518,34 грн) підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 206, 263-265, 279, 280, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київавтотрейд» про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київавтотрейд» на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі еквівалентному 14150 (чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят) євро за курсом НБУ на день виконання рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київавтотрейд» на користь держави судовий збір у розмірі 6305 (шість тисяч триста п`ять) гривень 18 копійок.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київавтотрейд», , м.Київ, вул.Павла Усенка, буд.8, оф.9.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: П.Л. Коваленко