ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року

м. Харків

справа № 638/18338/21

провадження № 22-ц/818/434/26

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Пилипчук Н.П.,

суддів колегії : Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 13 червня 2025 року, постановлену у складі судді Яковлєвою В.М..,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2025 року постановлено звернутись у встановленому законом порядку із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу Федеративної Республіка Німеччина через Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) з метою вручення позовної заяви разом із доданими до неї документами, повідомлення про день розгляду справи та наявних ухвал суду відповідачу ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який, як ним повідомлено, фактично проживає на території Федеративної Республіки Німеччина, місце проживання зазначив наступним чином: In Den Kirschen 30 Moosach, Munchen НОМЕР_2 , Deutschland; НОМЕР_3 .

Поштова адреса: АДРЕСА_1 .

Доручити компетентного органу Федеративної Республіка Німеччина провести наступні процесуальні дії у даній справі, а саме:

а) вручити копію позовної заяви разом із доданими до неї документами, повідомлення про день, час та місце розгляду справи (судової повістки) та ухвал cуду відповідачу ОСОБА_3 ;

б) отримати правову позицію відповідача щодо предмета позову, пояснення відповідача з питання: чи є заперечення проти позовних вимог, в чому вони полягають, та якими доказами підтверджуються?

Зобов`язано позивача протягом 15 днів з дня отримання копії даної ухвали надати до Дзержинського районного суду м. Харкова в двох примірниках нотаріально посвідчений переклад ухвал Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.11.2021; 17.03.2023; 26.10.2023; 26.02.2024; 21.11.2024; 16.12.2024; 20.12.2024; 26.12.2024; 17.01.2025; 30.01.2025; 06.02.2025; 14.03.2025, копії позовної заяви та доданих до неї документів на німецьку мову для вручення відповідачу ОСОБА_3 .

Провадження у справі зупинено до надходження відповіді від компетентного органу Федеративної Республіка Німеччина.

Матеріали виконання судового доручення необхідно направити до Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 52-В.

04 квітня 2025 року через «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Ломакіна Едуарда Володимировича про продовження процесуального строку для надання перекладу та вирішення питання про доцільність такого перекладу

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 13 червня 2025 року у задоволенні клопотання представника позивачки - відмовлено. Встановлено строк виконання ухвали Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова від 14 березня 2025 року у п`ятнадцять днів. Вирішено звернутися із судовим дорученням про надання правової допомоги. Провадження у справі зупинено до виконання судового доручення (надходження відповіді) від компетентного органу Федеративної Республіка Німеччина. Матеріали виконання судового доручення направлено до Шевченківського (до зміни найменування Дзержинського) районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 52-В. Роз`яснено, що вказана ухвала підлягає оскарженню лише в частині зупинення провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду в частині зупинення провадження скасувати, та направити справу для продовження розгляду.

Зазначає, що згідно висновків, зазначених у резолютивній частині оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції одночасно відмовлено у задоволенні клопотання позивачки про продовження процесуального строку на виконання вимог ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2025 року та встановлено новий строк виконання цієї ухвали у п`ятнадцять днів. У зв`язку з цим, не вбачається логічного зв`язку між мотивами та висновками оскаржуваної ухвали. Вказує, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, передбачені частин 2, 3 та 5 ст. 127 та ч. 1 ст. 222, п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки зупинив провадження у справі для виконання судового доручення без урахування встановленого самим судом безпідставного неподання позивачкою витребуваних судом документів, що необхідні для вирішення спору й для продовження розгляду справи, без попереднього вирішення його клопотання про залишення позову без розгляду, без постановлення ухвали про залишення позову без розгляду в порядку п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України. Зазначає, що позивачка ні в строк встановлений судом в ухвалі від 13.03.2025 р. у справі - до 31 березня 2025 року (строк обчислений від дати отримання ухвали суду представником позивачки в Електронному Суді 15.03.2025 р.), ні після його спливу, не виконала вимог ухвали щодо надання нотаріально засвідчених перекладів позовної заяви, ухвал у справі. Доказів поважності причин невиконання вимог суду позивачкою та її представником надано не було. З огляду на те, що обов`язок з перекладу документів покладається на заінтересовану сторону, якою є позивач у справі, проте невиконання позивачем вимог ухвали суду щодо надання документів та матеріалів по справі (позовної заяви з додатками та ухвали суду) позбавляє суд можливості забезпечити реалізацію основних засад цивільного судочинства по відношенню до відповідача ОСОБА_3 та повідомити останнього про розгляд судової справи, - слід дійти обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду з посиланням на приписи п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Зазначає, що в судовому засіданні, яке відбулося 13 червня 2025 року, він заявив усне клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів. Між тим, суд першої інстанції проігнорував його клопотання, жодних з передбачених ст. 222 ЦПК України дій не виконав.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвала Шевченківського районного суду м. Харкова від 13 червня 2025 року в частині звернення із судовим дорученням про надання доказів сторонами не оскаржується в силу вимог ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Предметом апеляційного перегляду є вищевказана ухвала суду в частині зупинення провадження у справі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Предметом позову, заявленого ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є визнання недійсними договорів.

Як було встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_3 фактично проживає на території Федеративної Республіки Німеччина (поза межами території України) за адресою, як зазначив: In Den Kirschen 30 Moosach, Munchen 80992, Deutschland.

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням та повідомив, що фактично проживає на території Федеративної Республіки Німеччина (поза межами території України) та не має можливості особисто прибути до суду на судове засідання, за адресою, як зазначив: In Den Kirschen 30 Moosach, Munchen 80992, Deutschland.

Суд вважав, що не можна достеменно стверджувати, що ОСОБА_3 , який проживає закордоном станом на цей час володіє українською мовою, а подання ним до суду заяв українською мовою не виключають високу ймовірність того, що при цьому він користувався послугами перекладача, отже дійшов висновку про звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

П. 8 ч. 1 ст. 252 ЦПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 8 частини першої статті 252 цього Кодексу до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

В контексті обставин даної справи суд першої інстанції, використовуючи процесуальні механізми не заборонені законом та з метою правильного й всебічного встановлення обставин справи обґрунтовано зупинив провадження у справі до надходження документів від компетентного органу іноземної держави щодо виконання судового доручення.

Такий висновок суду повністю узгоджується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 252 ЦПК України та п. 12 ч. 1 ст. 253 ЦПК України. Посилання суду в оскаржуваній ухвалі на положення п. 6 ч. 1 ст. 252 ЦПК України є помилковим, однак дана обставина правильності висновків суду про зупинення провадження у справі не спростовує.

Колегія суддів надаючи оцінку мотивам ухвали суду в частині зупинення провадження у справі виходить з того, що цей правовий інструмент процесуального законодавства зумовлює тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Апелянт посилається на те, що судом безпідставно не було залишено без розгляду позовну заяву.

Згідно із ст. 257 ЦПК України суд ухвалою залишає заяву без розгляду, якщо

1) позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності;

2) позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи;

3) належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи;

4) у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

5) позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду;

6) між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;

7) дієздатна особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява;

8) провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк;

9) позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору;

10) позивач у визначений судом строк не вніс кошти для забезпечення судових витрат відповідача і відповідач подав заяву про залишення позову без розгляду;

11) після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

12) між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення суду іншої держави, якщо право укласти таку угоду передбачене законом або міжнародним договором України, за винятком випадків, якщо суд визнає, що така угода суперечить закону або міжнародному договору України, є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження будь-якої з перелічених у вказаній статті обставин.

Отже, підстав для визнання висновку про зупинення провадження судом першої інстанції необґрунтованим, колегією суддів не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали суду про зупинення провадження у справі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374; 375, 381-382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 13 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді В.Б. Яцина

О.Ю. Тичкова