Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/587/26
Провадження № 2-о/376/63/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2026 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центр надання інтегрованих соціальних послуг, орган опіки та піклування Сквирської міської ради, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

встановив:

27.02.2026 року (зареєстровано 02.03.2026 р. вх. № 3019/26) через систему «Електронний суд» представник заявника, адвокат Шпіцер В.Б., звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

Заявник просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - недієздатним. Визнати ОСОБА_3 опікуном та піклувальником ОСОБА_2 та призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 . опікуном недієздатного ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання відкриття провадження у справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (п. 24 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04.

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За даними сайту «Судова влада» та комп`терної програми «Д-3» судом встановлено, що заявником раніше вже було подано до Сквирського районного суду Київської області аналогічну (однакові підстави та предмет заяви, а також склад учасників) заяву про визнання особи недієздатною та призначення опікуна (справа №376/3620/25, для розгляду якої визначено суддю Батовріну І.Г.). Відомості про постановлення в цій справі №376/3620/25 ухвали про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення заяви або залишення заяви без розгляду відсутні.

На даний час справа №376/3620/25 залишена без руху та заявнику і її представнику надано строк для усунення недоліків.

На час постановлення даної ухвали питання повернення заяви чи відкриття провадженні у справі №376/3620/25 (провадження № 2-о/376/35/2026) не вирішено.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Положеннями ч. 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Водночас, у даному випадку заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не вживаючи заходів для того, щоб дізнатись про стан вже наявного за їх заявою судового провадження, та для усунення недоліків такої заяви у межах справи, яка відповідно до автоматизованого розподілу судової справи вже передана для розгляду судді, звернулися до суду повторно із аналогічною за предметом та сторонами заявою.

У постанові Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі № 761/7978/15-ц вказано, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно з п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку за необхідне заяву ОСОБА_1 , повернути.

Керуючись ст.185, 260, 353,354 ЦПК України, суддя,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центр надання інтегрованих соціальних послуг, орган опіки та піклування Сквирської міської ради, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику та її представнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Суддя І.Г. Батовріна