ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3045/26 Справа № 202/8188/25 Суддя у 1-й інстанції - Мачуський О.М. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Агєєва О.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чуб Вероніка Сергіївна,

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 17 листопада 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

26 серпня 2025 року представник ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулась до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № -121405 від 15.09.2021 року в загальному розмірі 19912,50 гривень, а також понесених судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.09.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір № -121405, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3 500,00 гривень на умовах передбачених цим договором, його додатків та правил. Терміном користування кредитом 20 діб, з датою повернення кредиту 05.10.2021 року (включно).

ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» належним чином виконало свої зобов`язання за договором й надало відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договорів. При цьому, відповідач покладені на неї зобов`язання за договором не виконувала, кредитні кошти не повернула, відсотки за користування ним не сплатила.

15.02.2022 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №15-02/22 відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-121405. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-121405. Таким чином, позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором №-121405, загальний розмір заборгованості за яким, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 19912,50 грн., з яких: 3500,00 гривень - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 16412,50 гривень - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 порушила умови договору № -121405 від 15.09.2021 року щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» в розмірі 19 912,50 гривень, останнє вимушене звернутись до суду за захистом свої прав та інтересів.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпра від 17 листопада 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю. «Коллект Центр», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, заборгованість за договором позики № -121405 «Проста позика» від 15 вересня 2021 року, яка складає 19912,50 гривень, з яких: 3500,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 16412,50 гривень - заборгованість за відсотками (1228,50 гривень відсотки, нараховані в межах строку дії договору позики; 15184,00 гривень - відсотки, нараховані згідно з п.п. 9.6. Договору позики, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю. «Коллект Центр», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

16.12.2025 року від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чуб Вероніка Сергіївнанадійшла апеляційна скарга, в якій просить суд, скасувати рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 17.11.2025 року в частині стягнення відсотків нарахованих згідно з п.п. 9.6. Договору позики, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 15184,00 гривень та ухвалити нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків нарахованих згідно з п.п. 9.6. Договору позики, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 15184,00 гривень відмовити.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що нарахування процентів у розмірі, який фактично перевищує заборгованість за тілом кредиту більше ніж у 3 рази, свідчить про не справедливі умови договору та фактично є надмірним тягарем для відповідача щодо сплати кредиту.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

20.01.2026 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» надійшоввідзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, залишити рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 17.11.2025 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 19 912,50 грн., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

15.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № -121405 «Проста позика» від 15 вересня 2021 року (далі Договір позики).

Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних (п. 9.2 Договору позики).

Пунктом 9.3. Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису.

Відповідач пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ позивача, надала всі необхідні дані для встановлення особи й оформлення договору, та шляхом використання одноразового ідентифікатора P8M7XYK9, підписала електронний Договір позики № -121405 «Проста позика» від 15 вересня 2021 року, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомилась до моменту укладання.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Договір позики № -121405 «Проста позика» від 15 вересня 2021 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Отже, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ЦК України, Законом України «Про електрону комерцію», Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до п.2.1 Договору позики, за цим договором товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахований на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим договором.

Згідно п.2.2 Договору позики, кредит надається в загальній сумі (сума кредиту) 3500,00 гривень. Дата видачі кредиту 15.09.2021 р., дата повернення кредиту 05.10.2021 р. (включно), термін користування кредитом 20 діб (п. 2.3. Договору позики). За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору) (п. 2.5. Договору позики).

Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 1,95 % за кожен день користування Кредитом.

Плата за користування Кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування Суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства (п. 2.7. Договору позики).

Як вбачається з Графіку розрахунків, який є Додатком №1 до Договору позики № -121405 від 15 вересня 2021 року та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором: дата видачі кредиту/дата платежу: 15 вересня 2021 року/05 жовтня 2021 року; кількість днів у розрахунковому періоді 20 днів; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - 3500,00 гривень/4860,00 гривень; сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 3500,00 гривень/3500,00 гривень; проценти за користування кредитом 1360,00 гривень; реальна річна процентна ставка - 39882,51%; загальна вартість кредиту 4860,00 гривень.

ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» свої зобов`язання за Договором Позики виконало та надало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3500,00 гривень, що підтверджується інформаційної довідки № 560/02 від 11.02.2025 року ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг через платіжний сервіс «Platon» виконав транзакцію за даними: номер транзакції 33171-31491-69233, номер замовлення 357005, сума 3 500,00 гривень, дата та час проведення 2021-09-15 16:39:10, номер платіжної картки НОМЕР_2 , емітент платіжної картки PRIVAT BANK, код авторизації 291329, опис переказ для позики -121405.

Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні грошові кошти та здійснюючи часткове повернення коштів й оплати відсотків за користування ними.

Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором позики виконувала неналежним чином, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яка відповідно до складеного ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» розрахунку, станом на 15 лютого 2022 року складає 4761,00 гривень, з яких: 3500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1261,00 грн. заборгованість за процентами, які нараховані за період з 16 вересня 2021 року по 05 жовтня 2021 року.

Щодо наявності у ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до відповідача за Договором позики № -121405 «Проста позика» від 15 вересня 2021 року, суд зазначає наступне.

Згідно з умовами Договору позики, позикодавець/кредитор має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою стороною.

15 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №15-02/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за договорами, зазначеними в реєстрі прав вимоги. Також підписано та скріплено печатками товариств акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №15-02/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15 лютого 2022 року.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 15.02.2022 року до Договору №15-02/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15.02.2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги за договором позики № -121405 (id кредиту 19254), укладеним між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 в розмірі 4761,00 гривень, з яких: 3500,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 1261,00 гривень заборгованість за відсотками.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № -121405, складеним ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10 січня 2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 05 листопада 2021 року по 14 лютого 2022 року нараховані відсотки за ставкою 3,9% у сумі 13 923,00 грн. та за період з 15 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року нараховані відсотки за ставкою 3,9% у сумі 1 228,50 грн. за користування ОСОБА_1 коштами, внаслідок чого загальний розмір заборгованості останньої за вказаним договором становить 19 912,50 грн., з яких: 3 500,00 грн. заборгованість по основній сумі кредиту; 15 184,00 грн. та 1 228,50 заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги.

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги за договорами, зазначеними в реєстрі прав вимоги. Також між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» підписано та скріплено печатками товариств акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року.

Згідно з Реєстром боржників від 10 січня 2023 року до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року Том №2, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги за договором позики № -121405, укладеним між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 в розмірі 19912,50 грн., з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 16412,50 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами.

Отже, відповідно до Договору №15-02/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15 лютого 2022 року та Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики № -121405 «Проста позика» від 15 вересня 2021 року.

Відповідно до здійсненого ТОВ «Коллект Центр» розрахунку заборгованості, після отримання права грошової вимоги до відповідача за Договором позики, позивач жодних додаткових нарахувань не здійснював.

Судом враховується, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, не повернула фактично отримані за кредитним договором кредитні кошти (тіло кредиту) в розмірі 3500,00 гривень, а тому має заборгованість перед правонаступником кредитодавця ТОВ «Юніт Капітал», яке вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Як встановлено судом, Кредитним договором № 341753133 від 14.10.2021 року передбачено сплату процентів на наступних умовах:

- п. 9.13. За користування, наданими за цим Договором, грошовими коштами у строк передбачений п.п. 2.3. цього Договору (Строк період користування кредитними коштами складає 20 днів, що починається з 15.09.2021 року та закінчується 05.10.2021 року (включно)), встановлюється процентна ставка у розмірі 702% річних (або 1,95 % за 1 (один) день користування грошовими коштами);

- п. 9.6 сторони домовились, що після закінчення Строку дії цього Договору, проценти за користування Кредитом можуть бути нараховані Товариством, згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1 404 % річних та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної Вимоги Позикодавця Позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти Позичальника..

Умовами кредитного договору, сторонами узгоджено два періоди нарахування процентів: за користування кредитними коштами згідно з ст. 1048 ЦК України у визначений строк дії договору; за користування кредитними коштами, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України і за весь час прострочення.

Окрім того, Договором позики передбачено розмір процентів, що будуть нараховані у разі прострочення грошового зобов`язання, після закінчення строку дії кредитного договору, які є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України. При цьому, представником позивача в позові та у відповіді на відзив на позовну заяву здійснено посилання безпосередньо на ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, у позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за Договором позики, як в межах строку його дії (відповідно до ст. 1048 ЦК України) за період з 15.09.2021 року по 05.10.2021 року в розмірі 1360 гривень, так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст. 625 ЦК України), що нараховані згідно з п.п. 9.6. Договору позики, за період 06.10.2021 по 23.02.2022 року в сумі 15052,50 гривень.

При цьому, судом враховується, що в період з 10.10.2021 року по 31.10.2021 року відповідач здійснювала оплати за Договором позики на загальну суму 3550,00 гривень, з яких: 691,00 гривень та 420,00 гривень 10.10.2021 року; 577,00 гривень19.10.2021 року; 293,00 гривень 21.10.2021 року; 583,00 гривень 25.10.2021 року; 147,00 гривень та 420,00 гривень 26.10.2021 року; 420,00 гривень 31.10.2021 року, які відповідно до наданих розрахунків заборгованості були враховані в оплату відсотків.

В ході розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б підтверджували повне виконання нею зобов`язань за договором № 341753133 від 14.10.2021 року, чи спростовували доводи, наведені позивачем, зокрема, й наданий розрахунок заборгованості.

За таких обставин, необґрунтованими є доводи відповідача про безпідставність нарахування процентів у пред`явленому в позові розмірі.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що в установлені договором строки відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача, який є правонаступником кредитора, заборгованість за договором позики № -121405 «Проста позика» від 15 вересня 2021 року, яка складає 19912,50 гривень, з яких: 3500,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 1228,50 гривень - заборгованість за відсотками в межах строку дії договору позики; 15184,00 гривень - заборгованість за відсотками, що нараховані згідно з п.п. 9.6. Договору позики відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 КК України.

Але колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції у повній мірі погодитись не може з огляду на таке.

Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Судами попередніх інстанцій надано правильну оцінку доводам позивача про те, що пункт 1.6. кредитного договору щодо встановлення сторонами договору пені у розмірі до 2 % від суми несвоєчасно виконаних зобов`язань за кожен день прострочки, що становить до 730 % на рік, є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано визнали несправедливим оспорюваний пункт кредитного договору з посиланням на те, що він встановлює вимогу зі сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором та правильно застосували до спірних правовідносин статтю 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

До таких висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 27 січня 2020 року, справа № 754/6091/18, провадження № 61-11473св19.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що зазначена сума кредиту та проценти за користування кредитом у розмірі 16412,50 грн. є несправедливими у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.

А тому справедливим буде стягнення з відповідачки відсотків, сума яких дорівнює вартості кредиту, тобто у розмірі 3 500 грн., а тому рішення суду першої інстанції треба змінити у відповідній частині.

При таких обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції зміні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, в оскаржуваному рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чуб Вероніка Сергіївна задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 17 листопада 2025 року змінити.

Зменшити заборгованість за відсотками до рівня тіла кредиту - 3 500 гривень.

В іншій частині рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 17 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: