Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
06.02.2026 394/77/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення заяви без руху

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Військова частина НОМЕР_1 , третя особа Злинська сільська об`єднана територальна громада Новоукраїнського району Кіровоградської області про встановлення факту смерті військовослужбоця,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заявниця звернулася до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою).

Дослідивши матеріал исправи, суддя приходить до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільного процесуального кодексу України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Суд розглядає справи про встановлення фактів, визначених нормами ст. 315 ЦПК України. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Відповідно до вимог ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У роз`ясненнях, які містяться в пункті 5 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

За приписами ч. 3 ст. 42 та ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

До заінтересованих осіб віднесені ті, які беруть участь у справі і мають у ній матеріально-правову або державну чи громадську заінтересованість. Для них характерна юридична заінтересованість у справі. Однак, аналіз ст.293, 294 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що поняття заінтересованих осіб в окремому провадженні обмежено за змістом. Заінтересованими будуть лише ті особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки.

У відповідності до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заінтересованими особами під час розгляду справ про встановлення фактів можуть бути особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню; організації та установи, які згідно із законом мали б засвідчити той чи інший юридичний факт, але з тих чи інших причин своєчасно цього не зробили і така можливість втрачена; організації та установи, у яких заявник реалізуватиме рішення про встановлення юридичного факту.

Заявник у поданій заяві вказав ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військова частина НОМЕР_1 , третя особа Злинська сільська об`єднана територальна громада Новоукраїнського району Кіровоградської областів якості третіх осіб.

Між тим, заінтересованими особами є особи, які беруть участь у справі та які мають юридичну заінтересованість. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки.

При цьому, за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини (ч.2 ст.47 ЦК України).

Виходячи з цього, заінтересованими особами у даній справі мають бути усі спадкоємці особи, якщо вони є, чи відповідна територіальна громада, а також інші особи, чиї права пожуть бути порушені.

Відповідно до п.1 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Однак, у поданій заяві не зазначено коло спадкоємців особи, яку заявник просить оголосити померлою (чи відсутність спадкоємців).

Відповідно до статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутнью або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Натомість заявник у заяві про оголошення особи померлою не вказала для якої мети вона просить оголосити особу померлою.Оскільки, від мети оголошення особи померлою залежить визначення кола заінтересованих осіб.

Визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі №638/18251/16-ц).

Особливістю розгляду справ про оголошення особи померлою є те, що суд за наявності достатніх доказів робить юридичне припущення про смерть особи.

Водночас, відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження таких обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Таким чином, заявнику слід надати відомості щодо звернення заявника до правоохоронних органів з заявою щодо розшуку та відомості, які ним отримані; відомості про заходи, які вживалися особисто заявником для визначення місця перебування особи, яку просять оголосити померлою - ОСОБА_3 , будь-які дані, які б підтверджували особу.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст.315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Водночас заявником в заяві не визначено, чи просить вона оголосити ОСОБА_3 померлим, що передбачено положеннями ст. 305 ЦПК України, або встановити факт його загибелі у певний час та за певних обставин в порядку ст. 315 ЦПК України.

З наведених норм законодавства випливає, що заява про оголошення особи померлою може містити лише одну вимогупро оголошення особи померлою, рішення суду за результатами розгляду такої заяви теж може бути лише про оголошення особи померлою (за наявності для цього підстав), а не про встановлення місця смерті (загибелі) особи, та обставин настання смерті (загибелі). Більше того, смерть (загибель) особи є підставою для встановлення факту смерті особи в певний час, тобто факту, що має юридичне значення (пункт 7 частини першоїстатті 315 Цивільного процесуального кодексу України), а не для оголошення особи померлою, оголошення особи померлою не є тотожнім встановленню факту смерті (загибелі) особи.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно паспортних даних заявника зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 . Тобто, розгляд даної заяви має відбуватися за місцем проживання заявника.

Окрім, того заявником залучено до розгляду справи третю особу Злинську сільську об`єднану територальну громаду Новоукраїнського району Кіровоградської області, що є неналежною строною у справі, оскільки реєстрація місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , яка відноситься до Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

Таким чином, заявнику необхідно усунути вказані недоліки шляхом визначення кола учасників процесу та у випадку залучення заінтересованої особи на виконання вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вказати реквізити заінтересованої особи і надати копії заяви з додатками відповідно до кількості учасників.

Згідно ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність долучених до позовного матеріалу копій, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до розгляду.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин та враховуючи приписи п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху для виправлення недоліків шляхом виконання зазначених вище приписів закону, заявнику необхідно привести заяву про оголошення фізичної особи померлою у відповідність до норм ЦПК України.

Керуючись п. 3 ч. 5 ст. 12 ,ч.3 ст. 294, ст. 263 ,ч. 1 ст. 305 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Запропонувати заявниці виправити вказані недоліки, надавши їй 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху для усунення зазначених недоліків, а саме: - зазначити мету для встановлення відповідного факту, про який просить заявник;

- визначитись з вимогами : оголосити померлим, що передбачено положеннями ст. 305 ЦПК України, або встановити факт його загибелі у певний час та за певних обставин в порядку ст. 315 ЦПК України; -визначитись з колом осіб, задля чого залучити до участі у справі всі заінтересовані особи; - надати відомості про заходи, які вживалися особисто заявником для визначення місця перебування особи, яку просять оголосити померлою; -надати належним чином завірені копії документів;

Роз`яснити, що в разі невиконання зазначених вимог у вказаний строк заява буде вважатися неподаною, і буде повернута.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: