Справа № 362/260/26
Провадження 2/362/2655/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"06" лютого 2026 р.

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Попович О.В. перевірив на предмет відповідності вимогам закону матеріали позовної заяви Обухівської окружної прокуратури Київської області та Васильківської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповітного фонду й

установив:

Представник Обухівської окружної прокуратури Київської області через систему «Електронний суд» звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить:

усунути перешкоди у здійсненні Васильківською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 1 га з кадастровим номером :01:060:0012, у Державному земельному кадастрі;

усунути перешкоди у здійсненні Васильківською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 1 га з кадастровим номером :01:060:0012 шляхом її повернення на користь Васильківської міської ради () з незаконного володіння ОСОБА_1 .

Так, частиною другою статті 2 ЦК України передбачено, що учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

За приписами частини другої статті 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Отже, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Тоді як бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18.

Виходячи зі змісту наведених вище норм права, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва, зокрема це може бути відмова відповідного органу від звернення до суду.

Таким чином у кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора, у даному випадку, з позовною заявою.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що порушення інтересів держави в даному випадку прокурор обґрунтовує протиправністю вибуття спірної земельної ділянки з власності держави. Необхідність пред`явлення цього позову зумовлена потребою в забезпеченні на загальнодержавному рівні екологічної безпеки та охорони землі як національного багатства.

При цьому також зазначено, що Обухівською окружною прокуратурою Київської області на адресу Васильківської міської ради скеровано лист від 02 грудня 2025 року № 56-10254вих-25, у якому зазначені виявлені порушення та необхідність захисту інтересів держави, а також запитано інформацію про вжиті Васильківською міською радою заходи спрямовані на захист інтересів держави щодо усунення перешкод у здійсненні користування та розпорядження земельною ділянкою природо-заповідного фонду, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом.

Водночас матеріали позовної заяви не містять інформації, що Васильківською міською радою не вживались заходи щодо усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою, зокрема, шляхом подання відповідного позову до суду. Також відсутнє обґрунтування неможливості Васильківської міської ради самостійно звернутися до суду.

Звертаючись із даним позовом до суду 12 січня 2026 року, тобто за місяць після направлення до компетентного органу листа з вимогою вжити необхідних заходів для захисту інтересів держави, позивач посилається на відсутність відповіді від Васильківської міської ради.

Суд не може визнати наведені доводи належним мотивуванням та обґрунтуванням наявності порушень інтересів держави та необхідністю їх захисту саме прокурором.

Отже, прокурор у позовній заяві не обґрунтував наявності визначених процесуальним законом підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді в особі обраного ним органу, зокрема, не довів те, що Васильківська міська рада не здійснювала своїх повноважень щодо захисту інтересів держави. Так само відсутні й копії документів, отримані від компетентного органу, що свідчать про наявність підстав для його представництва.

Крім того, суд також звертає увагу на положення пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України, відповідно до яких позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою є вимогами майнового характеру, які підлягають грошовій оцінці на рівні дійсної вартості спірної земельної ділянки.

З аналізу змісту статті 176 ЦПК України можна дійти висновку, що ціна позову повинна визначатися, виходячи із дійсної вартості спірного майна.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач зазначає, що вартість спірної земельної ділянки із кадастровим номером :01:060:0013, площею 1 га складає 109 941 грн.

Позивачем до позовної заяви на підтвердженні сплати судового збору долучено платіжну інструкцію від 23 грудня 2025 року № 3940 про сплату судового збору в сумі 6 056,00 грн.

Разом із цим, позовна заява не містить доказів щодо оцінки майна (земельної ділянки), що позбавляє суд можливості визначити ціну позову та встановити розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду із даним позовом.

Посилання позивача на усереднені показники нормативної грошової оцінки земель на одиницю площі, затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24 червня 2022 року № 376 «Про затвердження усереднених показників нормативної грошової оцінки земель», не можуть бути визнані належними доказами дійсної вартості спірного майна (земельної ділянки).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Наведений Закон визначає обов`язок особи, яка звертається до суду за захистом свого майнового, немайнового права та/або обов`язку, здійснити сплату судового збору. Такий обов`язок справляння судового збору є законним фінансовим обмеженням та убезпечує від надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати докази на підтвердження ціни позову, а також самостійно розрахувати розмір судового збору за вимоги майнового та немайнового характеру, виходячи з документів, що підтверджують вартість майна.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин позовну заяву належить залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків.

Керуючись статтею 185 ЦПК України, суд

постановив:

1. Залишити без руху позовну заяву.

2. Надати позивачу строк у п`ять днів із дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків заяви, наведених у мотивувальній частині ухвали.

3. Направити (вручити) позивачу (його представнику) копію цієї ухвали.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя О.В. Попович