Справа № 2-2838/10
Провадження №6/523/22/26
У Х В А Л А

"02" березня 2026 р. м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді Середи І.В.

за участі секретаря Ячменьової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в місті Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про заміну стягувача

УСТАНОВИВ:

26 грудня 2025 року до суду надійшла заява ТОВ «Він Фінанс» про заміну первісного стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Він Фінанс» у справі № 2-2838/10.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що рішенням суду у справі № 2-2838/10 стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/0035/82/84416 від 17 жовтня 2007 року. За договором відступлення права вимоги від 27 липня 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», яке у подальшому відступило право вимоги ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», яке змінило своє найменування на ТОВ «Він Фінанс».

20 січня 2026 року судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання боржника.

Представник заявника у судове засідання 27 лютого 2026 року не з`явився, у матеріалах справи є клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Боржник ОСОБА_1 та представники стягувачів у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Представник стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Інші учасники із заявами не зверталися. Також, одночасно з поданням заяви до суду, їм ТОВ «Він Фінанс» направило копію заяви про заміну сторони.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

У провадженні суду перебувала справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Пересипського (Суворовського) районного суду м. Одеси від 03 червня 2010 року у справі № 2-2838/10 позов був задоволений та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитом на загальну суму 236422,81 грн, судовий збір у сумі 1700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

Рішення суду набрало законної сили, на виконання якого суд видав виконавчі листи.

27 липня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» був укладений договір відступлення права вимоги № 114/7-4629, за умовами якого ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 014/0035/82/84416 від 17 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

У свою чергу 27 липня 2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» був укладений договір відступлення права вимоги № 114/7-4629-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/0035/82/84416 від 17 жовтня 2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

25 липня 2024 року загальними зборами учасників ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було змінено та затверджено нове найменування заявника ТОВ «Він Фінанс».

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до положень ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові ВС від 19.02.2020 у справі № 2-3897/10.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Отже, із змісту вказаних норм видно, що можлива заміна стягувача на його правонаступника, тому подана заява є обґрунтованою та законною і підлягає задоволенню, оскільки заявник набув права вимоги до боржника за кредитним зобов`язанням № 014/0035/82/84416 від 17 жовтня 2007 року.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про заміну стягувача задовольнити.

Замінити стягувача зПублічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, буд. 8) у справі № 2-2838/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0035/82/84416 від 17 жовтня 2007 року.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена та підписана 02 березня 2026 року.

Суддя