У х в а л а

20 лютого 2026 року

м. Київ

Справа № 752/19104/19

Провадження № 61-1845ск26

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця)

на постанову Київського апеляційного суду від 3 грудня 2025 року

у справі за позовом скаржниці до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т. Г. Шевченка» (далі - відповідач) про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати (доплати) за збільшений обсяг робіт, зобов`язання нарахувати та стягнути заробітну плату за нічний час роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати за роботу у вихідні дні, відшкодування моральної шкоди та

в с т а н о в и в:

1. 13 лютого 2026 року скаржниця поштою подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просила змінити оскаржену постанову в частині стягнення з відповідача 499 196,55 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період із 17 серпня 2019 року до 29 листопада 2023 року включно та стягнути 560 206,50 грн за вказаний період, а у частині вимоги про стягнення 500 000,00 грн відшкодування моральної шкоди передати справу на новий розгляд до апеляційного суду.

2. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

3. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.

(1) Щодо строку на касаційне оскарження

1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

1.1. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

1.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

1.3. До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

1.4. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

1.5. 12 січня 2026 року апеляційний суд склав повний текст постанови від 3 грудня 2025 року. Скаржниця подала касаційну скаргу 13 лютого 2026 року. Вважала, що не пропустила строк на касаційне оскарження, бо отримала оскаржену постанову 14 січня 2026 року. На підтвердження цієї дати надала картку руху документа. Проте таке тлумачення скаржницею приписів статті 390 ЦПК України є хибним. Вона пропустила вказаний строк і має право на його поновлення, оскільки подала касаційну скаргу впродовж 30 днів із дня отримання копії оскарженого судового рішення. Заяви про поновлення строку на касаційне оскарження скаржниця не подала.

1.6. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку (абзац перший частини третьої статті 393 ЦПК України).

1.7. З огляду на вказане скаржниця має подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

(2) Щодо дотримання принципу рівності

2. За змістом пункту 7 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги. До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет (речення перше пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

2.1. У переліку додатків до касаційної скарги скаржниця зазначила такі документи: заява від 20 травня 2025 року; довідки лікарів; розрахункові листи щодо заробітної плати та пенсії; запит на інформацію від 30 жовтня 2025 року; копію касаційної скарги.

2.2. Фактично до матеріалів касаційної скарги скаржниця додала: квитанції АТ «Укрпошта» від 20 травня та від 14 листопада 2025 року (ці документи не зазначені у переліку додатків); заяву про новий розгляд позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди від 20 травня 2025 року; розрахунки заробітної плати за січень, лютий, березень, жовтень, листопад, грудень 2018 року, а також за травень, червень і вересень 2025 року; довідку з реєстру застрахованих осіб за формою ОК-7; запит про надання інформації від 30 жовтня 2025 року; копію касаційної скарги для відповідача.

2.3. До копії скарги, призначеної для відповідача, скаржниця не додала жодного з документів, що вказала у переліку матеріалів, які подаються разом із касаційною скаргою. Додатки надала виключно для суду. Проте ЦПК України не передбачає для особи, яка оскаржує судові рішення, можливості визначати, які матеріали, що додаються до касаційної скарги, не надавати іншим учасникам справи. Більше того, якби скаржниця подала касаційну скаргу разом із додатками в електронній формі через систему «Електронний суд», відповідач як користувач цієї системи мав би безперешкодний доступ до відповідних документів. З огляду на це, скаржниця зобов`язана подати суду копії всіх долучених до касаційної скарги матеріалів для відповідача.

(3) Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру

3. Скаржниця, звертаючись до суду із касаційною скаргою, просить звільнити її від сплати судового збору або зменшити його розмір. Верховний Суд вважає це клопотання необґрунтованим.

3.1. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

3.2. Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (частина п`ята статті 392 ЦПК України).

3.3. Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (частини перша, третя статті 136 ЦПК України).

3.4. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частини перша та друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

3.5. За змістом наведених приписів підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що саме її загальний майновий стан, а не одне чи декілька із можливих джерел доходів перешкоджав або перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі.

3.6. У Законі України «Про судовий збір»немає чітко визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному випадку суд установлює можливість звільнити особу від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити чи розстрочити сплату на підставі поданих доказів саме щодо майнового стану такої особи. Оцінюючи останній, суд має встановити наявність у такої особи доходу (заробітної плати, стипендії, пенсії тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо.

3.7. За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору, як і зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення такої сплати особам, які не зазначені у статті 5 цього Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

3.8. У поданому клопотанні скаржниця зазначила, що звільнена від сплати судового збору на підставі закону в частині вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу (пункт 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»).

3.9. За вимогою про відшкодування моральної шкоди скаржниця просила звільнити її від сплати судового збору або зменшити його розмір, стверджуючи про скрутне матеріальне становище через тривале перебування у стані вимушеного прогулу та низький рівень доходів (за останній рік єдиним стабільним джерелом існування була пенсія, розмір якої становив 6 500,00 грн на місяць), а також обмеженість додаткових надходжень (дохід від заробітної плати, який скаржниця почала отримувати з травня 2025 року, є незначним і після відрахування податків та обов`язкових платежів становить лише 8 000,00-9 000,00 грн на місяць). З огляду на зазначене скаржниця наголосила, що сплата судового збору в повному розмірі буде для неї надмірним фінансовим тягарем.

3.10. Для підтвердження майнового стану надала:

- довідки Пенсійного фонду України форми ОК-7 про суми виплаченого доходу з 2011 року до 2025 року включно;

- копії розрахункових листів по заробітній платі за січень, лютий, березень, жовтень, листопад, грудень 2018 року, а також за травень, червень і вересень 2025 року.

3.11. Верховний Суд зауважує, що у доказах майнового стану скаржниці є суперечності. Так, згідно з офіційними відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та з автоматизованих систем Пенсійного фонду України за весь 2025 рік є лише один запис про отримання доходу - за травень 2025 року в розмірі 12 614,81 грн. Проте скаржниця надала також розрахункові листи, за змістом яких їй нарахована заробітна плата не лише за травень (12 614,81 грн), але й за червень (13 100,00 грн) і за вересень 2025 року (13 233,23 грн). Зазначені документи є взаємовиключними.

3.12. Аргумент скаржниці про те, що в органах влади немає відомостей про її дохід за рік, що передує року подання касаційної скарги, не характеризує загальний майновий стан скаржниці, зокрема не підтверджує відсутність у неї права власності на нерухоме майно, оплатного права користування ним, права власності на транспортні засоби тощо.

3.13. Довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші відомості, що характеризують майновий стан, скаржниця суду не надала. Наведені нею доводи та надані на їх підтвердження докази не можна визнати такими, що належно характеризують саме майновий стан і зумовлюють необхідність задоволення клопотання скаржниці про звільнення від сплати судового збору чи зменшення його розміру. Тому у задоволенні цього клопотання слід відмовити.

(4) Щодо сплати судового збору

4. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

4.1. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подачі позову)).

4.2. За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

4.3. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

4.4. За змістом підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» із 1 січня 2019 року становив 1 921,00 грн.

4.5. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі (пункт 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»).

4.6. За змістом цього припису позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою її касаційної скарги змінити постанову апеляційного щодо стягнення з відповідача 499 196,55 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період із 17 серпня 2019 року до 29 листопада 2023 року включно та стягнути 560 206,50 грн за вказаний період. Але не звільнена від сплати судового збору в частині оскарження зазначеної постанови щодо вимоги про стягнення 500 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.

4.7. У позовній заяві позивачка просила стягнути 500 000,00 грн такого відшкодування. Суд першої інстанції відповідну вимогу задовольнив частково, стягнувши з відповідача 5 000,00 грн. Апеляційний суд залишив це рішення в зазначеній частині без змін. Щодо такого вирішення означеної вимоги скаржниця не погодилася із постановою апеляційного суду. Просить її скасувати та передати справу на новий розгляд цього суду в частині вимоги про стягнення з відповідача 500 000,00 грн відшкодування моральної шкоди. Тому за подання касаційної скарги має сплатити 500 000,00 грн х 1 % х 200% = 10 000,00 грн судового збору.

Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101;; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 , Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 752/19104/19).

4.8. Скаржниця повинна надати суду відповідний документ про сплату судового збору у зазначеному розмірі, а також копію цього документа для відповідача (пункти 1 і 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

(5) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

5. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

6. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу (абзац другий частини третьої статті 393 ЦПК України).

7. Для усунення вказаних в ухвалі недоліків Верховний Суд встановлює десятиденний строк з дня її вручення скаржниці. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржниці або відмовить у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 390, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 3 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т. Г. Шевченка» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати (доплати) за збільшений обсяг робіт, зобов`язання нарахувати і стягнути заробітну плату за нічний час роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати за роботу у вихідні дні та відшкодування моральної шкоди.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима