ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/2082/25
Провадження № 2/131/779/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2026 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді Марчук В.І.,

за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

26.12.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (надалі - позивач/ТОВ «СВЕА ФІНАНС») через систему «Електронний суд» звернулося до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3295883, укладеним 26.11.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , в розмірі 76216,00 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 2422,40грн.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 30 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12.02.2022 року представник позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» Сторожишина О.О. через систему «Електронний суд» подала заяву, в якій на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України просила закрити провадження у справі, оскільки станом на 12.02.2026 року між сторонами у справі відсутній предмет спору. Крім того, заявила клопотання про повернення судового збору, сплаченого при поданні позову, шляхом перерахування коштів за вказаними у клопотання реквізитами.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача, ТОВ «СВЕА ФІНАНС», належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Крім того, в позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. В поданій до суду заяві просив срозгляд справи проводити у його відсутності.

Враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подане представником позивача до початку розгляду справи по суті клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч.3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову,а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Згідно висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 провадження №61-3438сво21, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Встановлено, що спір між сторонами виник щодо стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3295883, укладеним 26.11.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 .

Разом з тим, після відкриття провадження в справі та вручення відповідачу позовної заяви з документами і судової повістки, до початку розгляду справи по суті, представником позивача вказано в поданій ним заяві про відсутність предмету спору між сторонами у справі станом на17.02.2026 року.

Таким чином, на момент пред`явлення позову ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (26.12.2025р.) була наявна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, тобто предмет спору був присутній. Одночасно у даній справі відсутні правові підстави для вирішення судом вищевказаного спору, оскільки такого спору щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3295883, укладеним 26.11.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , на даний час немає та наявні всі підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Оскільки спір вирішено в позасудовому порядку, а тому відсутній предмет спору.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Підстав для відмови в закритті провадження у справі судом не встановлено.

Враховуючи викладене, оскільки відсутній предмет спору, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю предмета спору між сторонами, не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Разом з тим, суд роз`яснює положення ч. 2 ст. 256 ЦПК України, відповідно до яких у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з частиною другою статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду регламентується статтею 142 ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частина третя статті 142 ЦПК України визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, тобто правовою підставою для закриття провадження у справі у цьому випадку має бути п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом).

Разом з тим, представник позивача подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (відсутній предмет спору).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд дійшов висновку, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (пункт 2 частини першоїстатті 255 ЦПК України) не є відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 року у справі № 199/9188/16-ц (провадження № 61-12504св20), де зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суди попередніх інстанцій не врахували положень частини третьої статті 142 ЦПК України у поєднанні зі статтею 255 ЦПК України, а тому дійшли помилкового висновку, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України) є, відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України, підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат.

Водночас, відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Окрім того, в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина першастатті 7 Закону № 3674-VI). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду із позовною заявою ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією АТ «ОТП БАНК» №1507 від 23.12.2025 року. За ухвалою суду провадження у справі закрито у зв`язку із відсутністю предмету спору, тому сплачена сума судового збору підлягає поверненню ТОВ «СВЕА ФІНАНС».

Щодо клопотання представника позивача про повернення ТОВ «СВЕА ФІНАНС» сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. шляхом перерахування їх за вказаними в клопотанні реквізитами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Порядок повернення судового збору визначений Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013р. № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 р. за № 1650/24182, який розроблено на виконання статей 43, 45, 78 та 112 Бюджетного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, статті 301 Митного кодексу України, статті 7 Закону України «Про судовий збір» та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375.

Згідно даного Порядку заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню, із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

Разом із заявою про повернення (перерахування) коштів з бюджету платником подається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету в електронній формі подається з обов`язковим накладанням електронного підпису платника або уповноваженої особи, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». До заяви одночасно подається копія: платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету, судового рішення, засвідчена належним чином (у разі повернення грошового стягнення за адміністративні правопорушення), документа, що підтверджує відповідні повноваження уповноваженої особи, засвідчена належним чином.

При таких обставинах, суд вважає за необхідне відмовити представнику ТОВ «СВЕА ФІНАНС» у задоволенні заяви про повернення судового збору шляхом перерахування їх за вказаними у клопотанні ревізитами, так як згідно вказаного Порядку саме платник має звернутися до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, із заявою про повернення (перерахування) коштів з бюджету з відповідними додатками до неї.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.13, 142,255, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника ТОВ «СВЕА ФІНАНС» Сторожишиної Олександри Олегівни задовольнити частково.

Провадження у справі №131/2082/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити у зв`язку відсутністю предмету спору.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (, адреса: 04070, м. Київ, вул.Іллінська, буд 8) сплачений при подачі заяви судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) на рахунок № UA0002780, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, отримувач коштів ГУК у Він.обл./м.Іллінці/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) (платіжна інструкція АТ «ОТП БАНК» №1507 від 23 грудня 2025 року).

Відмовити представнику ТОВ «СВЕА ФІНАНС» Сторожишиній Олександрі Олегівні у задоволенні заяви про повернення судового збору шляхом перерахування коштів за вказаними у клопотання реквізитами.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Валентина МАРЧУК