Справа № 307/744/26
Провадження № 6/307/20/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Ком`яті Н.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів подання в.о. начальника Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

В.о. начальника Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . Подання мотивує тим, що на виконанні у Тячівському відділі державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження №77723851 по примусовому виконанню постанови №592/905/22 від 14 вересня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 979856,80 гривень та конфіскації товарів, а саме: 10 мобільних телефонів марки «Samsung sm-g988u» white, 37 мобільних телефонів марки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » black, загальною вартістю 979856,80 гривень. 04 квітня 2025 року, у відповідності до ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої надіслано сторонам виконавчого провадження для відома та виконання. 04 квітня 2025 року, державним виконавцем, відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про арешт майна боржника, копії постанов надіслано сторонам виконавчого провадження супровідним листом для відома та виконання. 04 квітня 2025 року, державним виконавцем, відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт коштів боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 1078411,41 гривень. Копії постанов надіслано сторонам виконавчого провадження супровідним листом для відома та виконання за №30100 від 04 квітня 2025 року та підписано електронним цифровим підписом до АТ КБ «Приватбанк», АТ "Універсал Банк", АТ "Оксі банк", АТ "Таскомбанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ КБ "Індустріалбанк", ПАТ "Банк Восток", АТ "ПроКредит Банк", АТ "Акціонерно-комерційний банк "Львів", АТ «Кредобанк», АТ "ОТП Банк, АТ "Ідея Банк", АТ "Агропросперіс Банк", АТ "Укрсиббанк", АТ "Акціонерний Банк "Радабанк". 04 травня 2025 року та 12 січня 2026 року державним виконавцем здійснено виїзд по місцю проживання боржника: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт, що боржник не приживає за даною адресою. Боржнику неодноразово надсилались виклики від 04 квітня 2025 року, 25 червня 2025 року, 12 січня 2026 року, з`явитися до Тячівського відділу ДВС, на які боржник не з`явився. Державним виконавцем відділу, керуючись статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», за допомогою програмного забезпечення АСВП, періодично формувались електронні запити, а саме: до Державної фіскальної служби України (про наявні номери рахунків, відкритих юридичними та/або фізичними особами підприємцями); до Державної фіскальної служби України (про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб); до Міністерства внутрішніх справ України, щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів. Згідно останніх відповідей на запити, встановлено: відповідь на запит №310357226 від 20 січня 2026 року до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби; відповідь на запит №308257489 від 05 січня 2026 року Тячівського ВДВС у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня; відповідь на запит №305536005 від 12 грудня 2025 року, Тячівського ВДВС у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником - фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця, інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня; 04 травня 2025 року та 01 лютого 2026 року державним виконавцем здійснено виїзд по місцю проживання боржника АДРЕСА_1 , про складено відповідний акт, що боржник не приживає за даною адресою. Станом на 13 лютого 2026 року боржником не вчинено жодних дій для виконання рішення суду. На підставі вищевикладеного в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки злочину передбачені ст. 382 КК України, а сааме: умисне не виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Просить суд встановити обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

В судове засідання в.о. начальника Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Дзябко С.І. не з`явився, подав заяву, в якій просив подання розглянути без його участі.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Тячівському відділі державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №77723851 по примусовому виконанню постанови №592/905/22, виданої 14 вересня 2022 року Ковпаківським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у сумі 979856 гривень 80 копійок.

Згідно частин 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Пунктом 5 ч.1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Також, статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Наявність у боржника невиконаних зобов`язань за рішенням суду само по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення частини 3 статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Державним виконавцем до матеріалів подання не долучені докази, з яких б вбачалося, що у боржника відсутнє будь-яке майно та відсутні будь-які доходи.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник викликався та був належним чином повідомлений про відкрите виконавче провадження, відсутні докази того, що державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проживання боржника.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобов`язань.

В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду.

Сам факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні подання в.о. начальника Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання в.о. начальника Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 02 березня 2026 року.

Головуючий В.І. Бобрушко