Провадження №2/333/1073/26
06 лютого 2026 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Варнавської Л.О.
за участю секретаря судового засідання Бабак З.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
27 жовтня 2025 року позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому послався на таке.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.10.2024 між ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №32356736, за умовами якого Кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3500,00 грн., строк користування кредитними коштами - 365 днів. Тип процентної ставки - фіксована, 1% за один день від фактичного залишку кредиту. Договір підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вказує, що кредитодавець виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 3500,00 грн., відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на рахунок позичальника/картковий рахунок позичальника. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за кредитним договором та заборгованості за процентами не виконав. 02.10.2025 ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №02-10/25, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором №32356736 від 08.10.2024 року.
Ухвалою суду від 29.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання.
В судове засідання представник позивача не прибув, у поданій позовній заяві просив суд розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання повторно не з`явилась, причин неявки не повідомляла, відзиву на позовну заяву не подавала.
Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносин.
Судом встановлено, що 08.10.2024 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №32356736, за умовами якого Кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3500,00 грн., строк користування кредитними коштами - 365 днів. Тип процентної ставки - фіксована, 1% за один день від фактичного залишку кредиту. Договір підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Кредитодавець виконав свої зобов`язання, зокрема надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 3500,00 грн. шляхом їх перерахування на рахунок позичальника, що підтверджується листом про переказ коштів.
Однак, відповідачка ОСОБА_1 належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Кредитним договором та заборгованості за процентами не виконала.
02.10.2025 ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №02-10/25, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором №32356736 від 08.10.2024 року.
Відповідно до Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді до договору №02-10/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 02.10.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України.
Як зазначено у ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
А згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання ОСОБА_1 коштів за кредитним договором №32356736 від 08.10.2024 року та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього у суду відсутні.
А враховуючи той факт, що ТОВ «ЕКО ФІН» відступило право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» на підставі договору факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512 та 513 ЦК України, то позов підлягає до задоволення повністю.
Щодо витрат на правову допомогу суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що представництво інтересів позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» у суді здійснювалось адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі Договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024.
Згідно заявки на надання юридичної допомоги ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості із ОСОБА_1 .
Згідно витягу з Акту №20 про надання юридичної допомоги від 10.10.2025 року, вбачається, що адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надавалися такі види юридичних послуг позивачу, а саме: надання усної консультації з вивченням документів 3000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6000,00 грн.
В позовній заяві представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» просила суд стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу суд виходив з наступних норм та мотивів.
Згідно ч. 4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 у по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.
Відтак, вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст.137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема договором про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 та витягом з Акту №20 про надання юридичної допомоги, заявкою надання юридичної допомоги від 10.10.2025 року.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, що включає в себе надання усної консультації з вивченням документів для подання та складення позовної заяви, яка подана до суду через систему «Електронний Суд», в сумі 9 000 грн. є завищеним, враховуючи категорію та складність справи.
А відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 6 000 грн.
Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.
З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. за подання позовної заяви.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 13, 76-89, 258, 263-265, 272, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень.
У задоволенні іншої частини вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повне судове рішення складене 06.02.2026 року.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Л.О. Варнавська