Номер провадження № 2/521/3479/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Шелкопляс В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі заяву позивача про відвід судді від розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про визнання протиправним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

01.10.2025 року звернувся позивач до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 02.10.2025 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано 10-ти денний строк для усунення недоліків.

Вищевказана ухвала Хаджибейського районного суду м. Одеси була отримана позивачем 03.10.2025 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

07.10.2025 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву, однак, станом на 14.10.2025 року недоліки позовної заяви не усунені, а саме: позивачем не вказано зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14.10.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернено позивачу.

27.10.2025 року позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14.10.2025 року.

16.01.2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено Одеським апеляційним судом. Ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14.10.2025 року було скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

13.02.2026 року автоматизованою системою розподілу справ між суддями матеріали справи передано судді Бобуйку І.А.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 16.02.2026 року відкрито спрощене провадження у справі з викликом учасників справи до судового засідання.

20.02.2026 року позивач подав до суду заяву про відвід судді від розгляду вищевказаної цивільної справи. Позивач мотивує свою заяву тим, що позивач не згоден з процесуальними рішеннями судді під час розгляду справи (не розгляд суддею клопотання про витребування доказів на стадії відкриття провадження у справі, не зазначення в ухвалі про відкриття повного предмету позову), що позивач вважає безумовною підставою для відводу судді у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви про відвід, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з такого.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Розглянувши заяву позивача про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р., передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (п. 1 ст. 6).

Водночас із прийняттям Європейським судом з прав людини нових рішень постійно поглиблюється тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції, з урахуванням проблем, пов`язаних з належним розумінням оціночних категорій «незалежний» і «безсторонній» суд у вітчизняному праві.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий, що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

При вирішенні питання про відвід судді, не встановлено ні суб`єктивних, ні об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді при здійснені розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд роз`яснює, що на стадії відкриття провадження у справі, суддя встановлює чи цивільний позов відповідає вимогам, встановленими статтями 175 та 177 ЦПК України та чи він віднесений до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду. Клопотання про витребування доказів не розглядаються судом на стадії відкриття провадження у справі, оскільки таким чином буде порушено право інших учасників справи на висловлення своєї позиції щодо даного питання.

Отже, суд роз`яснює позивачу, що процесуальні рішення судді ухвалені під час розгляду справи, зокрема, не розгляд суддею клопотання про витребування доказів на стадії відкриття провадження у справі, не може бути підставою для відводу.

Також, суд зазначає, що не зазначення в ухвалі про відкриття повного предмету позову, не є підставою для відводу, оскільки в ухвалі про відкриття провадження, суд не вирішує спір по суті позовних вимог.

При цьому, суд виходить із того, що у разі незгоди з процесуальним рішенням суду сторона справи має можливість оскаржити його у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу судді Бобуйку Ігорю Анатолійовичу з підстав, на які він посилається.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заявленого відводу суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 37, 38, 40 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Вважати заявлений відвід судді Бобуйку Ігорю Анатолійовичу від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про визнання протиправним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - необґрунтованим.

Передати заяву про відвід для розгляду іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СУДДЯ: