Справа № 495/1195/25
Провадження № 2/513/148/26
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Русавської Н.В., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Саленка Я.Ю., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Галайчук Г.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в селищі Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Галайчук Г.С. про зупинення провадження у межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Саленка Ярослава Юрійовича до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна як фраудаторних правочинів та повернення нерухомого майна боржнику,

у с т а н о в и в:

25 лютого 2025 року представник позивача звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить суд визнати недійсними договори дарування нерухомого майна як фраудаторних правочинів та повернення нерухомого майна боржнику.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

26 лютого 2025 року суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області заяву ОСОБА_1 (в інтересах якого діє представник адвокат Саленко Ярослав Юрійович), про забезпечення позову задоволено частково.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 березня 2025 року заяву представника позивача про витребування доказів задоволено.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 липня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Саленка Ярослава Юрійовича до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна як фраудаторних правочинів та повернення нерухомого майна боржнику, передано на розгляд за підсудністю до Саратського районного суду Одеської області, куди вона надійшла 27 серпня 2025 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена судді Рязановій К.Ю.

Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 04 вересня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Саленка Ярослава Юрійовича до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна як фраудаторних правочинів та повернення нерухомого майна боржнику, прийнято до провадження. Цивільну справу ухвалено розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначити на 07 жовтня 2025 року о 12 годині 30 хвилин у приміщенні Саратського районного суду Одеської області з викликом учасників справи.

06 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Галайчук Г.С. надійшов відзив на позовну заяву.

07 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Саленко Я.Ю. надійшла відповідь на відзив.

14 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Саленко Я.Ю. до суду надійшло клопотання про витребування доказів, зважаючи на те, що вказана інформація безпосередньо входить в предмет доказування (а самі договори при цьому є предметом оскарження), тому витребування копій вказаних договорів та інформації про родинні зв`язки відповідачів є необхідним для повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи та підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а відтак просить суд витребувати вказані письмові докази ухвалою про відкриття провадження у справі.

13 листопада 2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Галайчук Г.С. надійшла зустрічна позовна заява, в якій представник просить суд прийняти до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та об`єднати його в одне провадження із позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів дарування нерухомого майна як фраудаторних правочинів та повернення нерухомого майна боржнику в межах справи № 495/1195/25. Визнати недійсним правочин, укладений у вигляді розписки ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 від 23 листопада 2019 року щодо надання ОСОБА_1 ОСОБА_3 позики в сумі 75 000 доларів США. Стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 понесені та документально підтверджені судові витрати.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 19 листопада 2025 року заяву представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої Ірини Володимирівни копію Договору дарування від 02 грудня 2022 року, за реєстровим № 438, та копію Договору дарування від 02 грудня 2022 року, за реєстровим № 437, копію Договору дарування від 05 липня 2023 року, за реєстровим № 631, інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану (довідку про актовий запис) про шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

26 грудня 2025 року на виконання ухвали суду від 19 листопада 2025 року від Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої Ірини Володимирівни надійшли копії наступних документів, а саме: Договору дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В. 02.12.2022, реєстрований за №437; договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордої І.В. 02.12.2022, реєстрований №438; договору дарування посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В. 05.07.2023, реєстрований за №631.

25 лютого 2026 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Галайчук Ганни Сергіївни, через систему «Електронний суд», надійшло клопотання зупинення провадження у справі 495/1195/25 за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів дарування нерухомого майна як фраудаторних правочинів та повернення нерухомого майна боржнику до набрання законної сили рішенням по справі №513/1131/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 . Клопотання вмотивоване тим, що розгляд справи № 495/1195/25 неможливий до вирішення справи № 513/1131/22 Одеським апеляційним судом, оскільки у разі скасування рішення Саратського районного суду Одеської області від 23 травня 2023 року по справі № 513/1131/22, вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів дарування нерухомого майна як фраудаторних правочинів та повернення нерухомого майна боржнику є безпідставними, та обов`язок суду зупинити провадження по справі № 495/1195/25 прямо регламентований п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

У підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Саленко Я.Ю. просив відмовити у задоволенні клопотання із тих підстав, що не має факту відкриття апеляційного провадження, та відсуне рішення про зупинення виконання рішення суду в межах справи № 513/1131/22.

У підготовчому засіданні представник відповідача адвокат Галайчук Ганна Сергіївна, подане 25 лютого 2026 року клопотання про зупинення розгляду справи підтримала та просила його задовільнити з мотивів вказаних у клопотанні.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився, причину неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через систему «Електронний Суд».

Дослідивши клопотання про витребування доказів, суд дійшов до такого висновку.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (пункт 6 частини першої статті 251 ЦПК України).

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можна з`ясувати та встановити у цьому провадженні, але які мають для нього значення. Об`єктивна неможливість розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає у тому, що у рішенні в іншій справі суд встановлює обставини, які впливають на збирання й оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинене, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яку суд розглядає, з іншою справою; чим зумовлена об`єктивна неможливість розгляду судом першої до розгляду другої. Необхідність зупинити провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України буде тоді, коли у ній неможливо ухвалити рішення до вирішення іншої справи. Факти, встановлені в останній, повинні мати преюдиційне значення для першої. Суд не може стверджувати про об`єктивну неможливість розгляду справи, коли зібрані докази дозволяють встановити й оцінити обставини, які мають значення для вирішення спору (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19).

Обов`язкове зупинення провадження у справі на підставі вказаного припису можливе за сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду однієї справи до вирішення іншої, тобто неможливість суду самостійно встановити обставини, які встановлює інший суд в іншій справі; 2) пов`язаність справи, яку суд розглядає, із тією, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання й оцінку доказів у першій (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 8 грудня 2021 року у справі № 761/33089/20 і Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 вересня 2023 року у справі № 156/752/22).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Як неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо.

Така правова позиція сформульована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 990/24/23 (провадження № 11-100заі23).

У цій справі предметом спору є земельна ділянка площею 3,1908 га (місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_3 ), житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , 1/175 частка у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, яка в цілому має площу 61,4 га (місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_4 ), які на праві власності належали відповідачу ОСОБА_3 та були ним подаровані відповідачу ОСОБА_2 .

Відчуження (дарування) земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, відбулось на підставі нотаріально посвідчених договорів дарування від 02 грудня 2022 року. В свою чергу відчуження (дарування) 1/175 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, відбулось на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 05 липня 2023 року.

В позовній заяві позивачем наведено обґрунтування про те, що зазначені договори дарування є фраудаторними правочинами, оскільки їх було укладено з метою ухилення відповідача ОСОБА_3 (як боржника) від виконання рішення суду на користь позивача (як кредитора) та унеможливлення звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_3 з метою задоволення грошових вимог позивача (як кредитора).

Предметом позову у справі №513/1131/22 є стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором позики у розмірі 75000 доларів США, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 31 грудня 2023 року по 23 лютого 2023 року у розмірі 4839,04 доларів США та судовий збір в розмірі 12405 гривень.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 23 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено, дане рішення набрало законної сили 24 вересня 2024 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року у справі №513/1131/22 в задоволені клопотання ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Галайчук А.С., про відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , від імені якої діє адвокат Галайчук Г.С., на рішення Саратського районного суду Одеської області від 23 травня 2023 року залишено без руху, запропонувавши скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, зазначені в тексті ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суд звертає увагу на те, що зупинення провадження з підстав, передбачених п. 6 ч.1 ст.251 ЦПК України, допускається лише до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Отже, оскільки наразі Одеським апеляційним судом питання щодо прийняття до провадження апеляційної скарги ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Галайчук Г.С., на рішення Саратського районного суду Одеської області від 23 травня 2023 року та питання зупинення виконання рішення суду від 23 травня 2023 року не вирішено, враховуючи, що розумність строків розгляду справи згідно статті 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства, за наведених судом обставин, у суду відсутні підстави для зупинення провадження у справі, що є підставою для відмови у задоволенні поданого клопотання.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Галайчук Г.С. про зупинення провадження у межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Саленка Ярослава Юрійовича до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна як фраудаторних правочинів та повернення нерухомого майна боржнику відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки, встановлені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 03 березня 2026 року.

Суддя К. Ю. Рязанова