Справа № 946/6300/25
Провадження № 2/946/1319/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пащенко Т.П.,
за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на квартиру та припинення права власності на частку житлового будинку, -
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на квартиру та припинення права власності на частку житлового будинку, обґрунтовує позовні вимоги тим, що на підставі договору довічного утримання від 04.11.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М., вона є власницею 4/35 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що розташована в АДРЕСА_1 . Вказана 4/35 частка фактично складає квартиру АДРЕСА_2 , про що свідчить технічний паспорт на квартиру, виготовлений 18.04.2025 року ФОП ОСОБА_2 та довідка №1203 від 06.08.2025 року, видана КП «Ізмаїльське МБТІ». У червні 2025 року позивачка звернулася до державного реєстратора з метою внесення даних про право власності на квартиру до Державного реєстру прав на нерухоме майно. Державний реєстратор вказав, що є розбіжності у правовстановлюючих документах вказано «4/35 часток житлового будинку», а технічний паспорт та довідка КП «Ізмаїльське МБТІ» вказують на тип приміщення «квартира», що є перешкодою у внесенні даних до Державного реєстру прав на нерухоме майно та у правовстановлюючих документах має бути вказана квартира без зазначення частки. З огляду на викладене, позивачка просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_3 , та припинити право власності на 4/35 частиок житлового будинку.
В судове засідання позивачка не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник позивачки надала суду клопотання, в якому вказала, що просить суд розглядати справу без її участі та без участі позивачки, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивачки.
Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована власницею 4/35 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , на підставі договору довічного утримання від 04.11.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. (а.с.6).
Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12903337 від 14.12.2006 року 14.12.2006 року КП «Ізмаїльське МБТІ» зареєструвало право власності на 4/35 часток будинку по АДРЕСА_1 . за ОСОБА_3 . Підставою для реєстрації став договір довічного утримання від 04.11.2006 року, посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. (а.с.12).
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 11.12.2021 року ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с. 35).
З технічного паспорту, виготовленого 18.04.2025 року ФОП ОСОБА_2 вбачається, що вказані 4/35 часток житлового будинку фактично складають квартиру АДРЕСА_2 (а.с.8-10).
Відповідно до довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» від 06.08.2025 року №1203 ОСОБА_1 зареєстрована власницею квартири АДРЕСА_2 (4/35 часток житлового будинку фактично складають квартиру АДРЕСА_3 , на підставі договору довічного утримання від 04.11.2006 року, посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. (а.с.11).
Згідно рішення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області №2252-VII від 29.12.2022 року (Додаток 1) вулицю Радянської міліції перейменовано на вулицю Михайлівську.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 2 статті 318 ЦК України визначено, що Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.
Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з положенням ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.1-5,9-13,15,16,20, 280-283, 316-319, 321, 328 ЦК України, ст.ст.1,2,12,13,76-84, 141, 263-266, 274, 279, 280-283, 352,354 ЦПК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_5 .
Припинити за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , право власності на 4/35 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Т.П.Пащенко