У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2026 Справа №607/2816/26 Провадження №6/607/59/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Бойко О.В.

державного виконавця Бойко Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі подання головного державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бойко Руслани Олександрівни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ,-

В С Т А Н О В И В:

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло подання головного державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бойко Р.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на нього зведеним виконавчим провадження.

Свої вимоги державний виконавець мотивує тим, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 80114227 з примусового виконання виконавчих документів, а саме: 1) виконавчого листа № 500/6141/23 від 01.01.2024 виданого Тернопільським окружним адміністративним судом про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 266837,45 грн з них: - по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 196 590,56 гривень; - по орендній платі з фізичних осіб в сум 70 246,89 гривень; 2) постанови №БАБ 712877 від 06.10.2022 виданої Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області про тягнути із ОСОБА_2 в користь держави штрафу в сумі 850,00 грн.; 3) постанови №БАБ 712878 від 6.10.2022 виданої Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області про втягнути із ОСОБА_2 в користь держави штраф в сумі 680 грн.; примусового виконання постанови №607/7820/24 від 12.04.2024 виданої Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 користь держави судового збору кошти в сумі 605,60 грн.; 4) постанови №087588 від 08.06.2021 виданої Тернопільським районним Управлінням поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави штрафу в сумі 340,00 грн.; 5) примусового виконання постанови №607/7820/24 від 12.04.2024, виданої Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави штрафу в сумі 68 000,00 грн. Постановами про відкриття виконавчих проваджень боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за її неподання, яка боржником не подана. Державним виконавцем 21.07.2025 винесено постанову про розшук майна боржника. Вказав, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, проте, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду не вчинив. Згідно отриманих відповідей про матеріальний стан боржника встановлено, що ОСОБА_1 нерухомого майна не має, у нього відсутні будь-які відкриті рахунки у банківських установах, доходів не утримує, господарської діяльності не веде. Боржник 30.01.2026 викликався державним виконавцем з вимогою з`явитись 04.02.2026 до відділу для надання пояснень щодо виконання ним зведеного виконавчого провадження, однак не з`явився. Крім цього, боржник державний кордон України у пунктах пропуску не перетинав. Відтак, вважає, що слід тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього зведеним виконавчим провадженням.

Дана справа розглядається без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб на підставі частини 4 ст. 441 ЦПК України

Державний виконавець Бойко Р.О. у судовому засіданні подання підтримала та просить його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

25.03.2024 старшим державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко Р.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74536313 стосовно примусового виконання виконавчого листа № 500/6141/23 від 01.01.2024 виданого Тернопільським окружним адміністративним судом про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 266837,45 грн з них: - по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 196 590,56 гривень; - по орендній платі з фізичних осіб в сум 70 246,89 гривень.

Також, 23.12.2022 старшим державним виконавцем зазначеного відділу Бойко Р.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70598408з приводу примусового виконання постанови №БАБ 712877 від 06.10.2022 виданої Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області про тягнути із ОСОБА_2 в користь держави штрафу в сумі 850,00 грн.

Крім цього, 23.12.2022 старшим державним виконавцем зазначеного відділу Бойко Р.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70598332з приводу примусового виконання постанови №БАБ 712878 від 06.10.2022 виданої Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області про втягнути із ОСОБА_2 в користь держави штраф в сумі 680 грн.

Також, 14.05.2024 старшим державним виконавцем зазначеного відділу Бойко Р.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74968627 з приводу примусового виконання постанови №607/7820/24 від 12.04.2024 виданої Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 користь держави судового збору кошти в сумі 605,60 грн.

Крім цього, 13.05.2024 старшим державним виконавцем зазначеного відділу Бойко Р.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74968457 з приводу примусового виконання постанови №607/7820/24 від 12.04.2024, виданої Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави штрафу в сумі 68 000,00 грн.

Також, 12.10.2021 головним державним виконавцем відділу ДВС у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №6711175 з приводу примусового виконання постанови №087588 від 08.06.2021 виданої Тернопільським районним Управлінням поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави штрафу в сумі 340,00 грн.

28.01.2026 головним державним виконавцем Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бойко Р.О. винесено постанову про об`єднання вказаних виконавчих проваджень, боржником у яких є ОСОБА_3 у зведене виконавче провадження №80114227.

Крім цього, під час вчинення виконавчих дій у вказаних виконавчих провадженнях державним виконавцем було винесено:

- у виконавчому провадженні №74536313, 21.07.2025 постанову про розшук майна боржника, якою оголошено у розшук майно боржника: транспортних засобів: «VOLKSWAGEN MULTIVAN», легковий, рік виробництва 2008, н.з.: НОМЕР_1 , колір сірий; «CITROEN С6» легковий, рік виробництва 2007 н.з.: НОМЕР_2 , колір сірий;

- у виконавчому провадженні №.03.2024 постанови про арешт коштів боржника, відповідно до яких накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 ; а також арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Державним виконавцем, під час проведення виконавчих дій вчинено запити до державних органів з метою встановлення наявного у боржника майна, доходів, відкритих рахунків у банківських установах, перетину ним державного кордону України.

Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.02.2026 за №462527252 встановлено, що нерухоме майно за боржником не зареєстроване.

Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України від 30.01.2026 за №312070120 про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи встановлено, що юридичну особу або фізичну особу - підприємця боржника знято з обліку у контролюючих органах.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 30.01.2026 за №312070067 про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником фізичною особою підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця встановлено, що Інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня.

Відповідно до відповіді Державної прикордонної служби України від 30.01.2026 за №312070894 щодо перетину боржником державного кордону встановлено, що за вказаними параметрами в Державної прикордонної служби України відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 30.01.2026 за №312070033 про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про їх останнє місце роботи встановлено, що особу боржника знайдено в РЗО, але відсутні дані про отримання доходу.

Відповідно до відповіді Міністерства внутрішніх справ України від 30.01.2026 на запит державного виконавця №312070087 від 30.01.2026 за ОСОБА_3 зареєстровано наступні транспортні засоби: «VOLKSWAGEN MULTIVAN», легковий, рік виробництва 2008, н.з.: НОМЕР_1 , колір сірий; «CITROEN С6» легковий, рік виробництва 2007 н.з.: НОМЕР_2 , колір сірий.

25.07.2025 державним виконавцем вчинено виклик боржника ОСОБА_1 за №121419 за наступною адресою: АДРЕСА_1 з вимогою з`явитися 08.08.2025 о 10.00 год. до державної виконавчої служби для надання пояснень щодо виконання зведеного виконавчого провадження. Однак, боржник на визначену дату та час державним виконавцем, не з`явився.

Як вбачається із облікової карти зведеного виконавчого провадження, загальна заборгованість у провадженні ОСОБА_1 становила 337313,05 грн., стягнуто державним виконавцем у процесі виконання 196590,56 грн., заборгованість на даний час ОСОБА_1 становить 140722,49 грн.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21.01.1994 № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Одночасно суд зауважує, що в ст.2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, наголошено, що кожен є вільним залишати будь яку країну, включно із своєю власною, й обмеження може бути встановлено законом в разі крайньої необхідності в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину й захисту здоров`я чи моралі, й якщо це виправдано суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

У справі «Гочев проти Болгарії» ("Gochev v. Bulgaria" від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції; і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості та може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення.

Застосування санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачено законом не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. І саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допуск в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; подання протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларації про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасна явка за викликом державного виконавця.

Як вбачається із змісту подання, державний виконавець обґрунтовує подання тим, що виконавчі документи у яких боржником є ОСОБА_1 не виконані, боржник ухиляється від їх виконання та не вживає будь яких заходів спрямованих на їх виконання.

Державним виконавцем у поданні вказано, що у боржника згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.02.2026 за №462527252 нерухоме майно за боржником не зареєстроване. Однак, державним виконавцем не вчинено дій, які б свідчили виявлення у боржника раніше зареєстрованого за ним нерухомого майна в органах БТІ, яким здійснювалась його державна реєстрація. Крім цього державним виконавцем не вчинено виходи за місцем проживання боржника з метою виявлення у нього майна на яке б можливо було звернути стягнення, не вчинено відповідні запити щодо виявлення зареєстрованих за боржником технологічних транспортних засобів.

У матеріалах справи відсутні докази документування боржника ОСОБА_1 паспортом громадянина України для виїду за кордон та того, що останній має намір перетнути державний кордон України, з метою ухилення від виконання судового рішення.

Також, державним виконавцем у поданні та у судовому засіданні не обґрунтовано, як саме обмеження боржника у праві виїзду за межі України буде дійсно сприяти виконанню виконавчих документів та погашенню заборгованості. При цьому, суд зауважує, як свідчать матеріали подання, із боржника із загальної заборгованості у зведеному виконавчому провадженні, яка складала 337313,05 грн. було стягнуто 196590,56 грн. про що взагалі не зазначено державним виконавцем у поданні про тимчасове обмеження.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем не надано всі необхідні докази, які б свідчили про свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язання, а сам факт невиконання виконавчого документу боржником не може бути достатньою підставою для застосування закону щодо тимчасового обмеження в праві виїзду.

Суд вважає, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України як стимулюючого фактору для виконання зобов`язань, без доведення факту ухилення боржника від виконання рішення і без обґрунтованої крайньої необхідності застосування такого заходу, становить втручання у права людини на свободу пересування.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що подання головного державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Івано Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бойко Р.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись статтями 260, 261, 352-354, 441 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Тернопільський відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Івано Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бойко Руслани Олександрівни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, відмовити.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 09.02.2026.

Головуючий суддя В. В. Ромазан