24.02.2026 Справа № 756/8011/25
Унікальний № 756/8011/25
Провадження № 2/756/553/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Майбоженко А.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , до квартири відповідачів подаються послуги з гарячого водопостачання та централізованого опалення.

Позивач зобов`язання виконує належним чином. Відповідачі свої зобов`язання не виконують, не здійснюють платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 30.04.2025 року складається з: 16 915,37 грн. - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період до 01.05.2018, 2 571,14 грн.- інфляційна складова боргу, 632,59 грн. - 3% річних;

12 558,60 грн. заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання, 1 908,91 грн.- інфляційна складова боргу, 469,66 грн. - 3% річних;

6 898,98 грн. - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021, 1 451,30 грн. - інфляційна складова боргу, 367,90 грн - 3% річних;

24 705,77 грн. - заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021, 3 898,50 грн. - інфляційна складова боргу, 966,05 грн - 3% річних;

28 319,03 грн. - заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021, 2 854,66 грн. - інфляційна складова боргу, 733,82 грн. - 3% річних, 892,81 грн - пеня; 16 979,99 грн. - заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021, 2 409,60 грн. - інфляційна складова боргу, 587,24 грн. - 3% річних, 714,48 грн -пеня; 159,56 грн - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії; 47,30 грн. - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води.

Враховуючи викладене, просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 12.06.2025 в зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

У відзиві відповідачка ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначила, що в травні 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 встановлено лічильник гарячої води, який прийнятий на абонентський облік вузла розподільчого обліку гарячої води Актом №29276 від 23.05.2023 та проведена відповідна повірка, про що свідчить Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ИФ-2072. Показники лічильника передавалися через електронний застосунок «Монобанк» при оплаті за водовідведення гарячої води та гарячу воду. Однак, відповідачем ці показники не враховані, до позовної заяви не надані деталізовані розрахунки заборгованості, з яких би можливо було визначити реальний розмір заборгованості.

Позивач не обґрунтував правомірність і точність розрахунків інфляційних втрат і 3% річних. Розрахунок пені є завищеним.

Крім того, просила суд зменшити або скасувати нараховані штрафні санкції, інфляційні нарахування та 3% річних з урахуванням її матеріального становища, здійснення нею постійного догляду за своєю матір`ю пенсіонеркою, яка має інвалідність та потребує регулярного лікування в умовах стаціонару.

Разом з тим, відповідачкою заявлено клопотання про застосування спливу строку позовної давності до основних і похідних до неї вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва за Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», яке починаючи з 01.05.2018 здійснює надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Правовідносини у сфері надання послуг з ЦО/ЦПГВ регулювались Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630.

Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182) та Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» (далі постанова Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830).

11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенрго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат.

Відповідно до Додатку № 1 та/або додатку № 2 до Договору цесії позивач набув право вимоги про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи за адресою: АДРЕСА_1 відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована починаючи з 29.01.1991 року (а.с. 31), відповідачка ОСОБА_2 з 29.08.1998.

28.03.2018 року у газеті «Хрещатик» №34 (5085) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Київенерго» як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води населенню та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води населенню.

Отже, з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та централізованого постачання гарячої води (постачання гарячої води) здійснює КП «Київтеплоенерго». Мешканцям будинку, в якому розташована квартира відповідача, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надаються КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго».

Відповідно до п. 14 вказаного Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Підпунктом 1 пункту 19 вказаного Договору передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктами 2, 6, 9 ч. 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальним споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективним споживачем - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до переліку житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

Пунктами 2, 6, 9 ч. 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальним споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективним споживачем - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Згідно із ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Відповідачі в свою чергу від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством не відмовлялися, не відключалися.

Крім того, постановою судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20 квітня 2016 року справа 6-2951цс15 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Будинок за адресою АДРЕСА_2 , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Як наслідок, квартира № 82 , за зазначеною адресою під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло - та водопостачання, а отже, відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 споживачами послуг з ТЕ/ПГВ.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконує свої договірні зобов`язання шляхом надання відповідачам послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та централізованого постачання гарячої води (постачання гарячої води).

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч.ч.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Оскільки, КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» надавались послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам, які отримували вказані послуги і користувалися ними за адресою: АДРЕСА_1 у відповідачів виник обов`язок оплатити ці послуги.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Суд зазначає, що за змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі постанови КМУ від 29 грудня 2023 року №1405, яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, поновлено нарахування 3% річних та інфляційних втрат на комунальні послуги з 31 грудня 2023 року, Закону України «Про житлово-комунальні послуги у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплеченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Відповідачі користуються послугами, але свої зобов`язання не виконують належним чином, не здійснюють платежів за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим з урахуванням наданих стороною позивача розрахунків заборгованості (а.с.6-19) на 30.04.2025 року складається з: 16 915,37 грн. - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період до 01.05.2018, 2 571,14 грн.- інфляційна складова боргу, 632,59 грн. - 3% річних; 12 558,60 грн. заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання, 1 908,91 грн. - інфляційна складова боргу, 469,66 грн. - 3% річних; 6 898,98 грн. - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021, 1 451,30 грн. - інфляційна складова боргу, 367,90 грн - 3% річних; 24 705,77 грн. - заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021, 3 898,50 грн. - інфляційна складова боргу, 966,05 грн - 3% річних; 28 319,03 грн. - заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021, 2 854,66 грн. - інфляційна складова боргу, 733,82 грн. - 3% річних, 892,81 грн - пеня; 16 979,99 грн. - заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021, 2 409,60 грн. - інфляційна складова боргу, 587,24 грн. - 3% річних, 714,48 грн -пеня; 159,56 грн - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії; 47,30 грн. - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води.

Наведений розрахунок відповідачем не спростований, заборгованість не сплачена.

Разом з тим, відповідачкою ОСОБА_1 було заявлено про застосування спливу строку позовної давності до вимог щодо стягнення заборгованості.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої, п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

У частині першій статті 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважаться, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача - сплату коштів частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового місячного платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором про надання послуг з центрального постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, виконавець в свою чергу має право вимагати сплату прострочених щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Правовий висновок щодо застосування строків позовної давності до щомісячних платежів викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження 14-10цс18).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України).

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, з 12.03.2020 на всій території України встановлений карантин.

Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 до 30 червня 2023 року.

Беручи до уваги вищевказані положення постанов Кабінету Міністрів України, встановлений на території України карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), діяв з 12.03.2020 до 30.06.2023.

Також, слід зазначити, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.

Законом України від 15.03.2022 (набув чинності 17.03.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу Українидоповнено пунктом 19 такого змісту: «19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Окрім того, Законом України від 08 листопада 2023р. № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» було внесені зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України: пункт 19 викладено у наступній редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Закон набрав чинності 30.01.2024.

Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності від 14.05.2025 № 4434-IX, який набрав чинності 04.09.2025 пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено.

Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29.01.2024, а після 30.01.2024 перебіг такого строку було зупинено до 04.09.2025.

З урахуванням наведеного, слід визнати таким, що пропущений позивачем трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за період з липня 2015 року по квітень 2017 року. Доказів на підтвердження переривання перебігу позовної давності по кожному з щомісячних платежів за цей позивачем не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення на його користь із відповідачів заборгованості за період з липня 2015 року до 01.04.2017 року за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 10 661,37 грн. та централізованого гарячого водопостачання у розмірі 4 270,27 грн. - задоволенню не підлягають.

Отже, сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період до 01.05.2018 складає - 6 254 грн.(16 915,37-10 661,37). У зв`язку з чим інфляційні втрати за прострочення боргу за цей період складають 1 047,90 грн., а 3% річних - 234,40 грн., сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого гарячого водопостачання за період до 01.05.2018 складає - 8 288,33 грн.(12 558,60 - 4 270,27). У зв`язку з чим інфляційні втрати за прострочення боргу за цей період складають 1 388,76 грн., а 3% річних - 310,64 грн., та підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Інші заперечення відповідачки ОСОБА_1 надані нею у відзиві спростовуються вищезазначеним. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 14) нарахування за послуги з постачання гарячої води проведені із врахуванням показників квартирного лічильника, а також враховані часткові сплати за надані послуги. Дані про інші показники лічильника гарячого водопостачання суду не надано, контррозрахунок також відсутній.

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, та стягнути солідарно з відповідачів на користь КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість на загальну суму 109 511,02 грн.

Крім того, за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 3028 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів, у рівних частинах, на користь позивача судового збору в розмірі 2 604,08 грн. тобто по 1 302,04 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 30.04.2025:

6 254 (шість тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період до 01.05.2018, 1 047 (одна тисяча сорок сім) гривень 90 копійок - інфляційна складова боргу, 234 (двісті тридцять чотири) 40 копійок - 3% річних;

8 288 (вісім тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 33 копійки - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання, 1 388 (одна тисяча триста вісімдесят вісім) гривень 76 копійок - інфляційна складова боргу, 310 (триста десять) гривень 64 копійки - 3% річних;

6 898 (шість тисяч вісімсот дев`яносто вісім ) гривень 98 копійок - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021, 1 451 (одна тисяча чотириста п`ятдесят одна) гривня 30 копійок - інфляційна складова боргу, 367 (триста шістдесят сім) гривень 90 копійок - 3% річних;

24 705 (двадцять чотири тисячі сімсот п`ять) гривень 77 копійок - заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021, 3 898 (три тисячі вісімсот дев`яносто вісім) гривень 50 копійок - інфляційна складова боргу, 966 (дев`ятсот шістдесят шість) гривень 05 копійок - 3% річних;

28 319 (двадцять вісім тисяч триста дев`ятнадцять) гривень 03 копійки - заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021, 2 854 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят чотири) гривні 66 копійок - інфляційна складова боргу, 733 (сімсот тридцять три) гривні 82 копійки - 3% річних, 892 (вісімсот дев`яносто дві) гривні 81 копійка - пеня;

16 979 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 99 копійок - заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021, 2 409 (дві тисячі чотириста дев`ять) гривень 60 копійок - інфляційна складова боргу, 587 (п`ятсот вісімдесят сім) гривень 24 копійки - 3% річних, 714 (сімсот чотирнадцять) гривень 48 копійок - пеня;

159 (сто п`ятдесят дев`ять) гривень 56 копійок - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії;

47 (сорок сім) гривень 30 копійок - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»:

1 302 (одну тисячу триста дві) гривні 04 копійки - судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»:

1 302 (одну тисячу триста дві) гривні 04 копійки - судового збору.

Позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (місцезнаходження: м.Київ, площа І.Франка,5, ).

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.М. Майбоженко