Справа № 331/988/26
Провадження № 2-з/331/8/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Каретник Ю.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИЛА:

До Олександрівського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до ТОВ «Дорі фінанс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., приватний виконавець Якименко А.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На даний час за оскаржуваним виконавчим написом № 88490 від 12.06.2021, вчиненим приватним нотаріусом Грисюк О.В. про стягнення на користь ТОВ «Дорі фінанс» з боржника ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 11623,20 грн. за період з 04 червня 2021 року по 09 червня 2021 року, вже здійснюються дії щодо його примусового виконання, у зв`язку з чим заявник вимушена терміново звертатися до суду із вказаною заявою до подання позову до суду. В рамках виконавчого провадження в листопаді 2025 року було накладено арешти на рахунки боржника в АТ «Ощадбанк», однак, ніяких документів по виконавчому провадженню №68395784 вона не отримувала, про наявність виконавчого провадження дізналася у відділенні банку. Невжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, на думку боржника (позивача), може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Захід забезпечення позову є хоча і тимчасовим, але суттєвим обмеженням прав певних осіб, яке застосовується наперед, до визнання особи, якої стосується захід забезпечення, відповідальною за порушення прав заявника та до встановлення судом дійсної наявності порушення права заявника. Тому захід забезпечення позову має бути найменш обтяжливим, і крім його співмірності має бути дійсно необхідним і таким, що є єдиною найбільш доцільною можливістю запобігти неможливості виконання рішення про задоволення позову.

За заявою про забезпечення позову, поданою до подання позову, заявник, крім того, повинен обґрунтувати терміновість забезпечення і необхідність його застосування саме до подання позову, а не разом з ним, і обґрунтувати наявність дійсного ризику неможливості виконання рішення на його користь у разі незастосування вказаного ним заходу забезпечення позову.

У даному ж випадку заявник належним чином не обґрунтувала необхідності саме термінового вжиття вказаного нею заходу забезпечення позову до подання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Також заявник не обґрунтувала, які ризики для виконання можливого рішення на її користь можуть виникнути протягом десятиденного строку, визначеного ч. 4 ч. 152 ЦПК України для подання позовної заяви, у разі невжиття заходу забезпечення до подання позову, якщо про порушення своїх прав вона дізналася у листопаді 2025 року, а до суду звернулася лише наприкінці січня 2026 року (заява про забезпечення позову передана на пошту 30.01.2026).

Крім того, відповідно до ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У даному ж випадку забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №88490, вчиненого 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, є, по суті, тотожним вирішенню питання про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки при вирішенні даного питання суддя має надати оцінку тим доводам, на які посилатиметься позивач у своїй позовній заяві щодо незаконності оскаржуваного виконавчого напису.

Крім того, у даному випадку ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову не наведено мотивів неможливості здійснення повороту виконання у разі визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 153, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Юлія КАРЕТНИК