КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/3745/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Марченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року, постановлену під головуванням судді Пономаренко Н.В., у місті Києві, у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій заявник просив суд:заборонити усім фізичним та юридичним особам, у тому числі, але не виключно, ПАТ «Комерційний банк «Надра», ТОВ «Світ фінансів» та ТОВ «Інком-Фінанс», здійснювати звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі, але не виключно: шляхом передачі будь-яким фізичним та юридичним особам, у тому числі, але не виключно, ПАТ «Комерційний банк «Надра», ТОВ «Світ фінансів» та ТОВ «Інком-Фінанс», права власності на предмет іпотеки, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок виконання зобов`язання за Кредитним договором № 98/П/42/2008-840; відчуження будь-якими фізичними та юридичними особами, у тому числі, але не виключно, ПАТ «Комерційний банк «Надра», ТОВ «Світ фінансів» та ТОВ «Інком-Фінанс», від свого імені предмету іпотеки а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , будь-якій фізичній або юридичній особі».

Заява обґрунтована тим, що заявник має намір звернутися до суду із позовом до ТОВ «Світ фінансів», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Ліквідація ПАТ «КБ «НАДРА» здійснюється Фондом безпосередньо, ТОВ «Інком-Фінанс» та зазначає, що позовна заява буде подана про визнання договору відступлення прав вимоги недійсним, з наступними вимогами: визнати недійсним Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N212458. від 09 січня 2020 року в частині щодо відступлення прав вимог ПАТ КБ «Надра» на користь ТОВ «Світ фінансів» відносно нього за Кредитним договором № 98/П/42/2008-840 від 06 березня 2008 року; визнати недійсним Договір про відступлення прав вимоги від 10 січня 2020 року за договорами іпотеки, посвідчений 10 січня 2020 року Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 9 в частині щодо відступлення прав вимог ПАТ КБ «Надра» на користь ТОВ «Світ фінансів» відносно нього за Договором іпотеки від 06 березня 2008 року, посвідченим Хміль Т.В., приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області за реєстровим № 1617; визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги від 06 серпня 2025 року № 98/ П/42/2008-840-1, укладений між ТОВ «Світ фінансів» та ТОВ «Інком-Фінанс»; визнати недійсним Договір відступлення права вимоги від 06 серпня 2025 року за Договором іпотеки, посвідчений Швець Р.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 8287, укладений між ТОВ «Світ фінансів» та ТОВ «Інком-Фінанс».

Вказує, що 09 січня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Світ фінансів» укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N212458. 10 січня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Світ фінансів» був укладений Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідчений 10 січня 2020 року Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 9, в результаті чого ТОВ «Світ фінансів» набуло права вимоги до нього за Кредитним договором та Договором іпотеки. 06 серпня 2025 року між ТОВ «Світ фінансів» та ТОВ «Інком-Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги № 98/П/42/2008-840-1.

Вважає, що невжиття засобів забезпечення позову призведе до того, що ще до розгляду позову про визнання недійсними Договорів про відступлення права вимоги за Кредитним договором та за Договором іпотеки предмет іпотеки буде відчужено або право власності на нього буде оформлене на ТОВ «Інком Фінанс» і у такому разі виникне необхідність у додатковому позові або позовах для повернення предмету іпотеки з незаконного володіння.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ТОВ «Інком-Фінанс» надіслало ОСОБА_1 вимогу, в якій попереджає про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що надсилання ТОВ «Інком-Фінанс» вказаної вимоги, з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки і є тією обставиною, яка свідчить, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження предмету іпотеки утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду та потягне за собою порушення майнових прав позивача, а саме права власності на предмет іпотеки.

Невжиття засобів забезпечення позову призведе до того, що ще до розгляду позову про визнання недійсними Договорів про відступлення права вимоги за Кредитним договором та за Договором іпотеки предмет іпотеки буде відчужено або право власності на нього буде оформлене на ТОВ «Інком-Фінанс» і у такому разі виникне необхідність у додатковому позові або позовах для повернення предмету іпотеки з незаконного володіння.

23 грудня 2025 року на адресу апеляційного суду від представника ТОВ «Інком-Фінанс» - Максименко М.О. надійшов відзив, відповідно до якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заперечуючи проти доводів, викладених у апеляційній скарзі вказує, що заявником не доведено необхідності у вжитті заходів забезпечення позову, ризику невжиття таких заходів та вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі.

Посилання заявника на надсилання ТОВ «Інком-Фінанс» письмової вимоги про усунення порушення умов кредитного договору прямо передбачено вимогами ст. 35 Закону України «Про іпотеку», проте це не свідчить про початок Іпотекодержателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Така вимога, першочергово, має на меті інформування боржника в цілому про наявність у нього кредитної заборгованості, надання останньому часу для урегулювання з кредитором питання кредитної заборгованості добровільно та попередження боржника про наслідки непогашення такої заборгованості.

Попередження ОСОБА_1 про наслідки непогашення кредитної заборгованості не доводить намірів ТОВ «Інком-Фінанс» в найближчий час розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку».

При апеляційному розгляді справи представник позивача у справі ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка була присутня в судовому засідання в режимі відеоконференції, підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати, з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник ТОВ «Інком-Фінанс» та ТОВ «Світ Фінанс» - Подольський А.А. заперечив щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки доводи, на які посилається апелянт не спростовують обставин, встановлених судом та викладених у оскаржуваному судовому рішенні. Вважає, що ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального права та з дотримання норм процесуального законодавства.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку, належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи не з`явилося (а.с. 70).

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та відповідачів у справі, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви мотивував своє рішення тим, що заходи забезпечення позову застосовуються лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що їх невжиття може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, чого, в даному випадку, районним судом встановлено не було, оскільки запропонований позивачем вид забезпечення позову, не відповідає змісту позовних вимог з огляду на предмет і підстави позову.

На підставі вказаного суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявлений вид забезпечення не є співмірним із зазначеними позовними вимогами, не відповідає заявленим позовним вимогам.

Крім цього, районним судом не було встановлено обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову у вказаний позивачем спосіб, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та потягне за собою порушення майнових прав позивача.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 липня 2022 року в справі № 910/8482/18 (910/4866/21) вказано, що: «під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів; при цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Подібні правові позиції викладено у постановах Верховного суду від 14 серпня 2018 року у справі № 916/10/18, від 13 жовтня 2020 року у справі №917/273/20, від 16 лютого 2021 року у справі №910/16866/20, від 09 червня 2021 року у справі №10/5026/290/2011(925/1502/20), де зазначено, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заявник при подачі заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви вказував, що він має намір звернутися до суду із позовом до ТОВ «Світ фінансів», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Ліквідація ПАТ «КБ «Надра» здійснюється Фондом безпосередньо, ТОВ «Інком-Фінанс» та зазначав, що позовна заява буде подана про визнання договору відступлення прав вимоги недійсним, з наступними вимогами:

- визнати недійсним Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N212458. від 09 січня 2020 року в частині щодо відступлення прав вимог ПАТ КБ «Надра» на користь ТОВ «Світ фінансів» відносно нього за Кредитним договором № 98/П/42/2008-840 від 06 березня 2008 року,

- визнати недійсним Договір про відступлення прав вимоги від 10 січня 2020 року за договорами іпотеки, посвідчений 10 січня 2020 року Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 9 в частині щодо відступлення прав вимог ПАТ КБ «Надра» на користь ТОВ «Світ фінансів» відносно нього за Договором іпотеки від 06 березня 2008 року, посвідченим Хміль Т.В., приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області за реєстровим № 1617,

- визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги від 06 серпня 2025 року № 98/ П/42/2008-840-1, укладений між ТОВ «Світ фінансів» та ТОВ «Інком-Фінанс».

- визнати недійсним Договір відступлення права вимоги від 06 серпня 2025 року за Договором іпотеки, посвідчений Швець Р.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 8287, укладений між ТОВ «Світ фінансів» та ТОВ «Інком-Фінанс».

Отже, позовні вимоги є немайновими, а саме - визнання недійсними договорів відступлення права вимоги.

В даному випадку обраний позивачем вид забезпечення позову, а саме арешт квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , може узгоджуватися, зокрема, із вимогою майнового характеру. Однак, позовні вимоги є немайновими, а саме щодо визнання недійсними договорів відступлення права вимоги.

Тобто, у даній справі накладення арешту на спірне майно не узгоджується з предметом і підставами позову, позовні вимоги у справі не стосуються безпосередньо повернення чи витребування нерухомого майна у власність чи володіння позивача, відтак не мають майнового характеру, за наявності яких суд міг би забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за обставин цієї справи не є співмірним заходом забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами немайнового характеру, що має наслідком відсутність підстав до застосування такого заходу забезпечення позову.

За таких обставин, не застосування арешту вищевказаної квартири не може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Світ фінансів», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Ліквідація ПАТ «КБ «НАДРА» здійснюється Фондом безпосередньо, ТОВ «Інком-Фінанс» про визнання договору відступлення прав вимоги недійсним.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 05 лютого 2026 року.

Головуючий суддя: М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О. Фінагеєв