Справа № 466/6839/25
Провадження № 2-о/466/80/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Білінської Г.Б.

при секретарі Ханас С.О.

за участі заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Новояричівська селищна рада Львівського району Львівської області (Запитівський старостинський округ), ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та просить: винести рішення, яким встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_4 ).

Заяву мотивує тим, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та, станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 (день смерті її матері ОСОБА_4 ) фактично проживала і продовжує проживати без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Батьками ОСОБА_1 є: батько - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та мати- ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рідний брат заявниці- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , також народився у селищі Запитів Кам`янка-Бузького району Львівської області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, спадкоємцями після її смерті за законом є її діти - ОСОБА_1 (заявниця) та ОСОБА_3 (заінтересована особа).

Спадкове майно після смерті ОСОБА_4 складається, із житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_3 , земельних ділянок на території селища Запитів площею 3,23 га для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства; 0,0729 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_3 щі Запитів; 4, 2877 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали спадкодавцю ОСОБА_6 , яка була тіткою ОСОБА_4 , та частини квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 396 від 13 червня 2025 року, виданої Запитівським старостинським округом Новояричівської селищної ради, ОСОБА_4 на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована в АДРЕСА_3 , а фактично проживала в АДРЕСА_1 ).

Згідно довідки № 398 від 13 червня 2025 року, виданої Запитівським старостинським кругом Новояричівської селищної ради, заповіт від імені ОСОБА_4 в Запитівській селищній раді та Запитівському старостинському окрузі не складався.

Заявник звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Робак Лариси Андріївни із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак 29.07.2025 отримала відмову, оскільки не прийняла спадщину у встановлені строки та не проживала постійно зі спадкодавцем.

Враховуючи те, що її постійне проживання з матір`ю на час смерті останньої не можливо підтвердити позасудовим шляхом, заявниця змушена звернутись до суду. Встановлення даного факту необхідно її для оформлення спадщини після смерті її матері.

Ухвалою суду від 19.12.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання.

Заявник та представник заявника в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі та просили суд її задовольнити, посилалась на обставини які викладені у заяві про встановлення факту спільного проживання.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини не явки суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення заявника та представника заявника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у своїй сукупності, доходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17.01.1981 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.04.2018 року.

Згідно довідки № 396 від 13 червня 2025 року, виданої Запитівським старостинським округом Новояричівської селищної ради, ОСОБА_4 на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована в АДРЕСА_3 , а фактично проживала в АДРЕСА_1 ).

За життя на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 належали: житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_3 , що підтверджується Витягом з реєстру права власності на нерухоме майно серії ССВ №701220, №витягу 14335153 від 23.04.2007; земельна ділянка на території селища Запитів площею 3,23 га для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що підтверджується Сертифікатом на право приватної власності на землю серії ЛВ №099426 від 14.04.1997; земельна ділянка площею 0,0729 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_3 , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №009447; земельна ділянка площею 4, 2877 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №041099, які належали спадкодавцю ОСОБА_6 , яка була тіткою ОСОБА_4 , та частина квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру НОМЕР_3 від 26.01.1998 р.

Згідно з копією будинкової книги для прописки громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 на дату смерті була прописана за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з копією будинкової книги для прописки громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 на дату смерті була прописана за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 19.05.1994 року склала заповіт про те, що вона заповідає ОСОБА_4 належний їй на праві особистої власності будинок з всіма господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_3 , а також 29 грудня 2003 року склала заповіт про те, що вона заповідає ОСОБА_4 належний їй сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 099426 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 87 років в селищі Запитів Кам`янка-Бузького району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 15.11.2005р. Інших спадкоємців, крім ОСОБА_4 , ОСОБА_6 не мала.

Згідно довідки № 397 від 13 червня 2025 року, виданої Запитівським старостинським округом Новояричівської селищної ради, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 постійно і до дня смерті була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_3 . Разом з нею постійно і до дня її смерті була зареєстрована ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 прийняла, але свідоцтво про право на спадщину за життя не отримала.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Робак Л.А. від 29.07.20254 за №195/01-16 ОСОБА_1 відмовлено відкритті спадкової справи після смерті матері ОСОБА_4 , оскільки заявниця не прийняла спадщину у встановлені строки та не проживала постійно зі спадкодавцем.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є братом заявниці, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до нотаріальної контори не подав заяви про прийняття спадщини за законом та/або заповітом, на видачу свідоцтва про право на спадщину та отримання спадкового майна він не претендує, звертатися до суду з метою визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде, та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано іншому спадкоємцю - його сестрі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується заявою, від 15 липня 2025 року, посвідченою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ющук І.Л.

З Акту від 24 липня 2024 року про фактичне місце проживання, засвідченого старостою Запитівсього старостинського округу Новояричівської селищної ради Ю.Федейком, який засвідчив справжність підписів гр.гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а Фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та є співвласником квартири, в якій проживає без реєстрації. ОСОБА_1 на момент смерті матері ОСОБА_4 дійсно проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , який є братом заявниці пояснили, що дійсно заявниця проживала разом з матір`ю до її смерті за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже, встановлення факту проживання заявниці з матір`ю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

Суд вважає належно доведеним той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом із ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_4 ), оскільки вказане узгоджується із дослідженими в судовому засіданні доказами.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать можливість реалізувати майнові права на спадщину.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_4 ).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. Б. Білінська