Справа № 758/1757/23
Провадження № 2др/758/10/26
Д О Д А Т КО В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2026 року місто Київ
Подільський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Ларіонової Н.М.,
при секретарі судового засідання Оболонської Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві заяву матеріали заяви представника відповідача - адвоката Старенького С.Є. про ухвалення додаткового рішення за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та стягнення збитків, -
До Подільського районного суду міста Києва, через підсистему «Електронний суд», надійшла заява про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_4 , інтереси якої представлені адвокатом Стареньким С.Є., в якій заявник просить стягнути понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 15 800,0 грн, в рівних частинах з позивача-3 ОСОБА_3 в розмірі 5 266,0 грн, з позивача-1 ОСОБА_1 в розмірі 5 266,0 грн, з позивача-2 ОСОБА_2 в розмірі 5 266,0 грн.
Заява обґрунтована тим, що ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та стягнення збитків, яким в позові відмовлено в повному обсязі, проте в резолютивній частині рішення не вирішено питання про судові витрати.
Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 , інтереси якої представлені адвокатом Лисенко С.В., подала апеляційну скаргу на рішення Подільського районного суду міста Києва суду від 03.12.2024 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.11.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Лисенком Сергієм Володимировичем, задоволено частково, рішення Подільського районного суду м. Києва від 3 грудня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалою суду від 30.01.2026 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.
Представником позивача -1 - адвокатом Лисенком С.В., через підсистему «Електронний суд», подано заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні ухвалення додаткового рішення, оскільки витрати є завищеними.
До початку судового засідання представник відповідача - адвокат Старенький С.Є. подав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив заяву щодо ухвалення додаткового рішення задовільнити.
Представник позивача, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст.270 ч.4 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03.12.2024 року в позові відмовлено в повному обсязі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.11.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Лисенком Сергієм Володимировичем, задоволено частково, рішення Подільського районного суду м. Києва від 3 грудня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Однак, при ухваленні судового рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме не стягнуто витрат на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови у позові на позивача.
Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійсненим ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).
У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі.
У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 09 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду» (пункт 18).
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №910/8443/17, від 11.05.2018 р. та практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 р., п. п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 р., п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 р., п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 р.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Судом встановлено, що на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представником відповідача адвокатом Стареньким С.Є. було надано договір від 11.10.2021 р. про надання професійної правничої допомоги, відповідно до якого адвокат Стареньким С.Є. надавала відповідачу ОСОБА_4 правничу допомогу.
Як вбачається з акту приймання-передачі послуг від 18.12.2024 р. та квитанції, які наявні в матеріалах справи, адвокат Старенький С.Є. надав ОСОБА_4 послуги професійної правничої допомоги на загальну суму 15 800,0 грн.
Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною /третьою особою чи тільки має/ бути сплачено.
Так, ч.2 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно зі ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, з огляду на обсяг виконаних адвокатом Стареньким С.Є. робіт, складність справи, суд дійшов висновку, що сума гонорару в розмірі 15 800,0 грн. є неспівмірною із складністю справи та ціною позову, а тому є підстави для зменшення відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,0 грн.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву представника відповідача - адвоката Старенького С.Є. про ухвалення додаткового рішення суду задовільнити частково, ухвалити додаткове рішення в частині стягнення судових витрат по оплаті правничої допомоги в сумі 10 000,0 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 15, 81, 259, 263, 264, 265, 270 ЦПК України,
Заяву представника відповідача - адвоката Старенького С.Є. про ухвалення додаткового рішення за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та стягнення збитків - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 10 000,0 грн (десять тисяч грн 00 коп).
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач 1 - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

позивач 2 - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

позивач 3 - ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач - ОСОБА_4 (місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Н. М. Ларіонова