ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/964/25 Номер провадження 22-ц/814/975/26Головуючий у 1-й інстанції МУРАШОВА Н. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником - адвокатом Назаренко Владиславом Васильовичем,

на рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 09 вересня 2025 року, постановлене суддею Мурашовою Н.В. (повний текст складено 22 вересня 2025 року),

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

п о с т а н о в и в:

26.01.2025 ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 30.12.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4256608 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умов якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 12 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених умовами такого договору.

Укладаючи указаний кредитний договір сторони зобов`язання вчинили дії, передбачені статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав такий договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджує добровільне укладення ним відповідного правочину та погодження істотних умов кредитування.

ТОВ «Лінеура Україна» умови кредитного договору виконало у повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти відповідно до умов п.2.1. договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки позичальника НОМЕР_1 , указану ним особисто під час укладення договору.

Зазначає, що відповідач допустив порушення умов зобов`язання та не внесено коштів відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів.

Після відступлення на користь позивача права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок первинного кредитора, ні його правонаступника. Із підстав викладеного, просить захистити порушене право та стягнути з відповідача на користь позивача, як правонаступника первинного кредитора, заборгованість за кредитним договором у розмірі 71 244,68 грн, із якої: 8 635,98 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 12 954,00 грн - заборгованість за процентами нарахованими правонаступником первісного кредитора. Також просить стягнути із відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати, які складаються із витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу, які склали 10 000,00 грн.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 09.09.2025 позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4256608, укладеним 30.12.2023 ТОВ «Лінеура Україна» з ОСОБА_1 , станом на 24.12.2024 у розмірі 44561,30 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту - 8635,98 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 35925,32 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Фінтраст Капітал» судові витрати на судовий збір - 1515,21 грн, судові витрати на правничу допомогу адвоката - 3102,48 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору та погодження його сторонами істотних умов зобов`язання. Також суд першої інстанції визнав підтвердженими належними доказами порушення відповідачем умов зобов`язання та виникнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Визначаючи розмір заборгованості за відсотками, районним судом застосовано положення Закону України «Про споживче кредитування» та здійснено розрахунок суми стягнення, за яким за період із 29.01.2024 по 22.04.2024 нарахування заборгованості за процентами має здійснюватися, виходячи із денної відсоткової ставки 2,5%, із 23.04.2024 по 20.08.2024 - 1,5%, а із 21.08.2024 по 24.12.2024 - 1%.

Не погодившись із таким рішенням відповідач, в інтересах якого діє представник - адвокат Назаренко В.В., оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає нікчемними умови кредитування, викладені у п.1.4.1. кредитного договору №4256608 від 30.12.2023, оскільки нарахування відсотків за процентною ставкою 2,5% в день у період із 28.01.2024 по 24.12.2024 обмежує права позичальника надані йому п.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». Тоді як згідно із ч.2 ст.215, ч.1 ст.216, ч.1 ст.217 ЦК України нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відтак, вважає безпідставним нарахування будь-яких процентів за користування коштами на підставі п.1.4.1. кредитного договору.

Разом із цим, оскільки відповідно до ч.1 ст.217 ЦК України недійсність п.1.4.1. кредитного договору не має наслідком недійсність усього правочину, вважає правомірним нарахування відсотків у вказаний період виходячи із відсотковою ставки на день 1,63%. Наведене, на думку сторони відповідача, забезпечить дотримання його прав порівняно із правами, встановленими п.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» із урахуванням п.17 Прикінцевих та Перехідних положень цього Законі.

Звертає увагу, що відповідачем сплачено кредитору грошові кошти: 10.02.2025 у розмірі 5192,48 грн, а 09.03.2025 - 6044,92 грн, а всього 11237,40 грн, що свідчить про виконання зобов`язання.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06.11.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 07.11.2025.

24.11.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване. Також просить стягнути із відповідача понесені позивачем в суді апеляційної інстанції правничі витрати у розмірі 8000,00 грн.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд виходить із наступного.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 30.12.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4256608 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За умов такого договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ забезпечується клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІКС товариства (пункт 1.1. договору).

Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 12000,00 грн (пункт 1.2. договору).

Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, згідно з графіком платежів, що є Додатком №1 до цього договору кредиту. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (п.1.3. договору).

Стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. цього договору (п.1.4.1. договору).

Знижена процентна ставка становить 1,63% в день та застосовується на таких умовах. Якщо клієнт до 28.01.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки (п.1.4.2. договору).

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 1.5.1. за стандартною ставкою за весь строк кредиту 99923,40% річних; 1.5.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 46397,49% річних.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 1.6.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 120000,00 грн, 1.6.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 116850,00 грн.

Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 (п.2.1. договору).

Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 30.12.2023 або 31.12.2023 (п.2.2. договору).

Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Роз`яснення щодо процентів: економічна сутність процентів: плата за користування кредитом; база для розрахунку процентів: залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня протягом строку кредиту; порядок обчислення процентів здійснюється за формулою: проценти = «база для розрахунку процентів, з урахуванням умов п.3.2. договору» помножити на «процентну ставку вказану у п.1.4 цього договору кредиту, яка діє у відповідний період строку кредиту, з урахуванням умов договору» (п.3.1. договору).

До періоду розрахунку процентів включається день надання кредиту та день фактичного повернення кредиту (п.3.2. договору)./а.с.38-57 т.1/.

Згідно із Додатком №1 від 30.12.2023 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4256608 від 30.12.2023, Графік платежів, який розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки (за наявності), виходячи з припущення, що клієнт виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, визначені в договорі кредиту. Період знижки до 28.01.2024 (включно). Сплата платежів на погашення кредиту кожні 30 днів з дня його видачі, перший платіж 28.01.2024 - 5850,00 грн, наступні десять платежів щомісячно по 9000,00 грн, останній платіж 23.12.2024 - 21000,00 грн. Тому чиста сума кредиту за розрахунковий період з врахуванням зниженої процентної ставки - 116850,00 грн, з них сума кредиту: 12000,00 грн, що погашається в останній платіж, проценти за користування кредитом 104850,00 грн. Реальна річна процента ставка: 46397,49 %, загальна вартість кредиту: 116850,00 грн./а.с.58 т.1/.

Додатком №2 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4256608 від 30.12.2023 є Інформаційне повідомлення/а.с.59 т.1/;

Наведені умови договору кредиту є тотожними тим, що викладені у Паспорті споживчого кредиту/Інформація, яка надається споживачу для укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)/а.с.61-66 т.1/.

21.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) та ФК ТОВ «Пейтек Україна» укладено договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1, за умовами якого Фінансова компанія за дорученням клієнта на підставі окремо укладеного кредитного договору між клієнтом та споживачем (отримувачем), за допомогою сервісу фінансової компанії здійснює переказ коштів в національній валюті України з метою видачі кредитів від клієнта на картки отримувачів./а.с.134-146 т.1/.

01.11.2024 ТОВ «Пейтек Україна» листом за вих.№20 повідомлено, що на виконання договору про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.2022 перераховано 30.12.2023 о 00:13:07 від ТОВ «Лінеура Україна» 12000,00 грн; номер транзакції в системі ТОВ «Петек Україна» - 8e4a6d01-20a0-40fd-8009-f2a89e95b483, номер транзакції в системі ТОВ «Лінеура Україна» - 3887984, Session ID 06, сайт торговця: https://credit7.ua, Код авторизації - D99CA1, Банк-еквайер: АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_3 ./а.с.30 т.1.

06.03.2025 АТ «Акцент-Банк» листом №20.1.0.0.0/7-20250304/0300 повідомило, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) належить картка № НОМЕР_5 , рахунок № НОМЕР_6 та надало виску про рух коштів по цій картці за 30.12.2023, із якої убачається, що останній отримав в цей день 12000,00 грн перевод на картку з іншого банку./а.с.209-210 т.1/.

25.10.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) та ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) укладено договір факторингу №25/10/2024, за умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі - 2857292,90 грн на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги./(а.с.149-166 т.1/.

25.10.2024 фактор ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та клієнт ТОВ «Лінеура Україна» підписали Акт прийому передачі Реєстру боржників за договором факторингу №25/10/2024. /а.с.167 т.1/.

Згідно з платіжною інструкцією №3475 від 01.11.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило ТОВ «Лінеруа Україна» 2857292,90 грн за договором факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024./а.с.93 т.1/.

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» направило повідомлення боржникам про відступлення права вимоги за кредитними договорами, із наведенням реквізитів на оплату боргу за кредитом, зокрема ОСОБА_1 за номером мобільного телефону, вказаним ним у договорі, а також поштовим зв`язком./а.с.67-68, 168-184 т.1/.

За розрахунком заборгованості по договору кредиту №4256608 від 30.12.2023, виконаного ТОВ «Лінеура Україна» станом на 25.10.2024 убачається, що 30.12.2023 ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 12000,00 грн. Із 30.12.2023 по 28.01.2025 включно за користування кредитом нараховано знижену проценту ставку 1,63% в день від залишку заборгованості по кредиту. Із 29.01.2024 по 25.10.2024 включно за користування кредитом нараховано знижену процентну ставку 2,5% у день від залишку заборгованості по кредиту. ОСОБА_1 частково виконав свої зобов`язання за договором кредиту, погасив заборгованість по тілу кредиту 3364,02 грн., по процентам за користування кредитом 13772,40 грн, а саме: 11.01.2024 оплатив заборгованість по тілу кредиту в розмірі 3364,00 грн, по процентам за користування кредитом - 2535,00 грн, 10.02.2024 оплатив заборгованість по тілу кредиту 0,01 грн, по процентам за користування кредитом 5192,48 грн, 09.03.2024 оплатив заборгованість по тілу кредиту 0,01 грн, по процентам за користування кредитом 6044,92 грн. Отже станом на 25.10.2024 ОСОБА_1 має заборгованість за договором кредиту 58290,68 грн, з яких за тілом кредиту 8635,98 грн, за процентами з користування кредитом 49654,70 грн./а.с.70-81 т.1/.

За розрахунком заборгованості по договору кредиту №4256608 від 30.12.2023, виконаного ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за період після відступлення права вимоги з 26.10.2024 до закінчення строку кредитування 24.12.2024, ОСОБА_1 нараховано заборгованість за умовами договору кредиту за процентами з користування кредитом із розрахунку 2,5% в день на залишок боргу по тілу кредиту 12958,00 грн./а.с.82-83 т.1/.

Згідно з витягом з реєстру боржників Додатку №1 до договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 зазначено передачу прав вимог від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за договором кредиту №425608 з боржника ОСОБА_1 з нарахованою заборгованістю 58290,68 грн, з яких за тілом кредиту: 8635,98 грн, за процентами за користування кредитом: 49654,7 грн./а.с.86 т.1/.

Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 вирішено змінити найменування Товариства з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»./а.с.132-133 т.1/.

Згідно зі статутом, затвердженим рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» є правонаступником ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»./а.с.100-112 т.1/.

Частково задовольняючи позовні вимоги районний суд виходив із того, що позивачем, як правонаступником кредитора, підтверджено належними доказами факт набуття ним права вимоги відповідача та порушення останнім умов зобов`язання.

Визначаючи розмір заборгованості суд першої інстанції дослідив поданий позивачем розрахунок заборгованості та дійшов висновку, що останній не враховує положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023.

Також районний суд перевірив поданий розрахунок заборгованості відповідача за спірним договором та прийшов до висновків, що з урахуванням вимог ст.8 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, чинному з 24.12.2023, які регулюють питання споживчого кредитування та передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна процентна ставка за користування кредитом має бути не більше 2,5%, з 23.04.2024 не більше 1,5%, а з 21.08.2024 не більше 1%, а тому заборгованість відповідача за кредитним договором становить 44561,30 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту: 8635,98 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом: 35925,32 грн.

Апеляційний суд, переглядаючи судове рішення, в межах доводів апеляційної скарги із такими висновками суду першої інстанції погоджується з таких підстав.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Із матеріалів справи убачається, що 30.12.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4256608 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Крім одноразового ідентифікатору реквізити сторін договору мають інші відомості про відповідача, а саме: дані паспорту та ідентифікаційний код, тобто в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» відповідний договір, підписаний відповідачем, і є належним та допустимим доказом на підтвердження існування зобов`язань.

Доказів, що указаний в договорі одноразовий ідентифікаторта персональні дані належать третім особам, а не позичальнику, останнім суду не надано, тоді як наведений позивачем алгоритм укладення договорів виключає підстави вважати, що без їх погодження позичальник міг отримати кредитні кошти.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, від 12.08.2022 у справі №234/7297/20, від 09.02.2023 у справі №640/7029/19.

Отже, підписавши указаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому істотні умови кредитування та взяв на себе відповідні зобов`язання. При цьому, нерозуміння умов зобов`язання не звільняє сторону від його виконання. Це загальний принцип цивільного права, який означає, що особа, яка прийняла на себе зобов`язання, несе відповідальність за його виконання. До того ж, діючи добросовісно, позичальник, будучи попередньо ознайомленою із умовами кредитування, мав можливість відмовитися від договору без пояснення причин. Відповідач таким правом не скористався та до звернення позивача в суд із відповідним позовом не ставив під сумнів умови кредитування, зокрема, розмір відсотків, у контексті їх несправедливості.

За встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновка, що позичальник, будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов зобов`язання, погодив істотні умови кредитування та допустив порушення їх виконання.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування районним судом при визначенні розміру заборгованості за тілом кредиту внесених позичальником платежів, в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження та зводяться до незгоди із черговістю зарахуванню таких платежів. Проте така послідовність дій погоджена сторонами зобов`язання при укладенні договору, а тому є обов`язковими до виконання.

Доказів на спростування дотримання первинним кредитором процедури проходження позичальником верифікації та ідентифікації особи в особистому кабінеті позичальника, стороною відповідача не надано, як і не доведено належність виконання зобов`язання перед первинним кредитором чи його правонаступником.

Визначаючи розмір заборгованості за процентами, колегія суддів ураховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно із частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

В свою чергу, частини перша, друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставка визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

Частини перша та п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції станом на час укладення договору) вказує у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема: 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та слати процентів; 9) орієнтовна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит.

Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредити, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Законом України від 22.11.2023 №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%».

Закон України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

При постановленні оскаржуваного рішення районний суд дійшовш обґрунтованого висновку, що уцій справі денна відсоткова ставка має обраховуватися у відповідності до вимог пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування». Зокрема: за період із 30.12.2023 по 28.01.2024 1,63% на день (визначено самим договором про споживчий кредит); за період із 29.01.2024 по 22.04.2024 2,5% на день, 23.04.2024 по 24.12.2024 1% на день.

За таким розрахунком загальна сума заборговані за відсотками становить 35 925,32 грн, що узгоджується із положеннями Закону «Про споживче кредитування».

Посилання сторони відповідача у доводах апеляційної скарги на нікчемність пункту 1.4.1. кредитного договору та порушення прав позичальника гарантованих йому п.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», колегія суддів відхиляє. Такі доводи сторони відповідача зводяться до довільного трактування норм права на власну користь та не звільняють позичальника від обов`язку сплати відсотків за користування кредитними коштами, виходячи із розміру щоденної відсоткової ставки, визначеної п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування».

Належних та допустимих доказів, які б підвереджували підставність обрахування розміру заборгованості за відсотками упродовж усього періоду кредитування за зниженою процентною ставкою (1,63%), колегія суддів не вбачає, оскільки позичальником погоджено, що така відсоткова ставка діє виключно у період із 30.12.2023 по 28.01.2024. Доводів на спростування викладеного апеляційна скарга не містить. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Стосовно стягнення судових витрат, колегія суддів ураховує наступне

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи представництво інтересів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в суді апеляційної інстанцій забезпечувалося адвокатом Крюковою М.В. на підставі договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №07/07-2022 від 07.07.2022./а.с.66-67 т.2/

21.11.2025 складено Звіт про надання правової допомоги згідно Договору №07/07-2022, за яким адвокатом Крюковою М.В. надано ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» надано такі види правової допомоги: правова експертиза документів та складання відзиву на апеляційну скаргу, подання відзиву до суду 4 год, вартістю 8 000,00 грн/а.с.69 т.1/

21.11.2025 ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» сплачено адвокату Крюковій М.В. 8 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №8130./а.с.70 т.2/

Установивши, що заявлений до стягнення розмір правничих витрат, понесених позивачем в суді апеляційної інстанцій становить 8 000,00 грн, колегія суддів дійшла висновку, що такий розмір стягнення не є співмірним зі складністю справи, та обсягом наданих адвокатом правничих послуг.

Отже, з огляду на рівень складності справи та реальності правничих витрат, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 000,00 грн правничих витрат, понесених в суді апеляційної інстанцій. В іншій частині стягнення слід відмовити з підстав їх невідповідності критерію пропорційності у цивільному судочинстві.

Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником - адвокатом Назаренко Владиславом Васильовичем, - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 09 вересня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_7 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» правничі витрати у розмірі 1 000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак