справа № 462/944/26
УХВАЛА

09 лютого 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М., розглянувши матеріали заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про стягнення боргу із ОСОБА_1 ,

встановив:

представник заявника ЛМКП «Львівводоканал» - Бегей Н. В., звернулась до суду із заявою, у якій просить стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 3 019,10 грн., яка виникла за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.03.2023 року по 01.01.2026 року.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2316563 від 09.082.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 11.11.2025 року.

Як вбачається із відомостей про нарахування та оплату за централізоване постачання холодної води та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 заборгованість у розмірі 3 019,10 грн. нарахована за період з 01.03.2023 року по 01.01.2026 року.

Положення ч. 2 ст. 163 ЦПК України передбачають, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Однак, всупереч вимогам ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу не долучено жодних доказів, що ОСОБА_1 була споживачем наданих послуг та не долучено інших доказів, які б обґрунтували підставність вимоги про стягнення заборгованості саме із ОСОБА_1 , зокрема, які б підтвердили факт її проживання у вказаному житлі, або прав власника на даний будинок /квартиру/ та користування послугами, які надає ЛКП «Левандівка» у за весь зазначений період виникнення заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України передбачено, що якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги заявлені ЛМКП «Львівводоканал» між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий.

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що подана заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного та ст. 164, 165 ЦПК України, суд

постановив:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про стягнення боргу із ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Пилип`юк Г. М.