Справа № 369/3529/26
Провадження № 2/369/9884/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2026 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Лапченко О.М., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

встановила:

в провадження Києво-Святошинського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування з незаконного володіння відповідача транспортного засібу марки «HYUNDAI IONIQ», 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , та передачі його законному власнику ОСОБА_1 .

Разом із позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав клопотання про забезпечення позову, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки «HYUNDAI IONIQ», 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , заборонити відповідачці та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, переоформлення, зняття з обліку/постановку на облік, зміну власника, а також інші реєстраційні дії щодо вказаного транспортного засобу до набрання законної сили рішенням суду у справі, та за необхідності заборонити відповідачці користування транспортним засобом до вирішення спору по суті.

В обґрунтування вимог клопотання позивач посилався на те, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування транспортного засобу з чужого незаконного володіння, ціна позову складає 650 000 грн. Предметом спору є транспортний засіб марки «HYUNDAI IONIQ», 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я позивача, що підтверджується чинним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Даний автомобіль було придбано 23.10.2023 року, до укладення шлюбу з відповідачкою, що підтверджує його належність позивачу на праві особистої приватної власності. Після розірвання шлюбу відповідачка безпідставно заволоділа автомобілем та відмовляється його повернути. Відоме місцезнаходження автомобіля: Київська обл., Бучанський район, с. Любимівка, вул. Благовісна, 11. Водночас відповідачка фактично користується автомобілем та має можливість у будь-який момент змінити місце його перебування, приховати, відчужити, переоформити або передати третім особам, що унеможливить або істотно ускладнить виконання майбутнього рішення суду. Факт активного користування автомобілем підтверджується постановою про адміністративне правопорушення. Також відповідачка посилається на старе свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тоді як чинним є нове свідоцтво на ім`я позивача. Наявність у відповідачки недійсних (анульованих) документів створює додаткові ризики приховування та ускладнює ідентифікацію транспортного засобу при виконанні рішення. За фактом протиправних дій відкрито кримінальне провадження № 0000177. Наявність кримінального провадження підтверджує конфліктність ситуації та реальний ризик вчинення дій, спрямованих на уникнення повернення автомобіля.

Дослідивши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову та додані до неї докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову фізичною особою сплачується судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 328,00 грн. Тому 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який є розміром судового збору при подачі до суду заяви про забезпечення доказів, становить 665,60 грн.

Однак заявником ОСОБА_1 всупереч вищезазначеним вимогам до клопотання про забезпечення позову не було додано квитанцію про сплату судового збору.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заявником ОСОБА_1 при подачі до суду заяви про забезпечення позову не сплачено судовий збір, суд приходить до висновку про повернення клопотання про забезпечення позову заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151, 153, 353 ЦПК України, суддя, -

постановила:

клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.М. Лапченко