У Х В А Л А

03 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд м. Кривого Рогу в складі: головуючого судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні суду у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

23 лютого 2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні суду у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у резолютивній частині рішення суду зазначено про стягнення з ОСОБА_2 на його користь понесених судових витрат за подання позову, а у позовній заяві він просив залишити витрати за сплату судового збору за ним. Просив виключити із рішення суду питання вирішення розподілу судових витрат, а саме про стягнення з ОСОБА_2 на його користь судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, рішення суду від 04.02.2026, приходить до такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до ч.2 ст. 269 ЦПК України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 № 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Судом встановлено, що згідно рішення суду від 04 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 04 серпня 2017 року Металургійним районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 364, ? розірвати. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Так, позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу сплатив судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №1515-4263-0862-4299 від 18.12.2025.

Рішенням суду від 04 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено у повному обсязі.

Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд вирішив питання щодо розподілу судових витрат та стягнув з відповідача на користь позивача понесені витрати за сплату судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні суду від 04.02.2026 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 141,269 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні суду у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвал складена та підписана 03 березня 2026 року.

Суддя О. Н. Борис