Провадження № 2/357/1003/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
У вересні 2025 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надішла вказана позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/6409/13-ц на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу).
Позов обґрунтований зміною сімейного стану позивача, а саме створенням нової сім`ї дружини та двох малолітніх дітей.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
04.11.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовчий розгляд у відкритому судовому засіданні 03.12.2025.
03.12.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
06.01.2026 поштою на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач в судові засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, що вбачається з наявних у справі зворотних поштових повідомлень, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не зверталась, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
25.06.2013 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/6409/13-ц, провадження № 2/357/2368/13, стягнуто з ОСОБА_1 (військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ) аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.05.2013 до досягнення дитиною повноліття.
21.08.2013 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/6409/13-ц розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
11.08.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, що вбачається копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис № 12.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , батьками яких є позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_3 , актовий запис № 3521, та серії НОМЕР_4 , актовий запис № 2784.
З наявних у справі витягів з реєстру Вінницької територіальної громади вбачається, що позивач з дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстровані за однією адресою в селі Вінницькі Хутори Вінницької області.
Згідно довідки Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниця від 04.09.2025 на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 39049992 з виконання виконавчого листа № 357/6409/13 від 19.07.2013 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.05.2013 до досягнення дитиною повноліття. Станом на 04.09.2025 заборгованість по виконавчому документу відсутня.
При вирішенні справи суд зазначає наступне.
У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України.
Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
За змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, або ж зміни сімейного стану платника, в результаті чого у нього з`явилися нові утриманці. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вказана позиція відображена у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Перевіряючи доводи позивача, викладені в позові, суд дослідив надані стороною докази і встановив, що після стягнення аліментів за рішенням суду від 25.06.2013 у позивача дійсно змінився сімейний стан, оскільки внаслідок одруження з ОСОБА_8 народилися ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_7 .
При вирішенні позовних вимог суд враховує інтереси спільної дитини сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідність його належного матеріального забезпечення та той факт, що батьки зобов`язані разом утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Враховуючи наведені вище положення законодавства та встановлені обставини справи, зважаючи на наявні по справі відомості щодо зміни сімейного стану позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання спільного сина.
Згідно правового висновку у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 року по справі № 727/1599/22 наявність другої дитини тягне зміну матеріального стану позивача.
Таким чином, з урахуванням рівного обов`язку батьків з утримання дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, а також фактичних обставин цієї справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення частки аліментів з 1/4 до 1/6 частини, які стягуються рішенням суду від 25.06.2013, що не порушить право неповнолітнього ОСОБА_4 на належний рівень життя.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 273, 280, 282, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2013 у справі № 357/6409/13-ц, провадження № 2/357/2368/13, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку, починаючи від дня набрання законної сили рішенням суду.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .
Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. Ю. Цуранов