УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючої судді Балацької О.Р.,

з участю секретаря судового засідання Горжого М.С.,

учасники справи в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Рівне заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Барна Ореста Орестовича про об`єднання справ в одне провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Від представника відповідача адвоката Барна О.О. надійшла заява про об`єднання справ в одне провадження. Заяву мотивує тим, що у провадженні суду перебувають дві цивільні справи за позовами різних позивачів до тих самих відповідачів, які виникли з одного комплексу правовідносин (договір позики та укладений на його забезпечення договір іпотеки), пов`язані спільними підставами та доказами, а тому їх спільний розгляд є доцільним з метою забезпечення процесуальної економії та недопущення ухвалення суперечливих судових рішень.

Від позивача ОСОБА_2 надійшли заперечення на заяву про об`єднання справ в одне провадження, у яких остання просить відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність передбачених частиною першою статті 188 ЦПК України підстав для об`єднання, оскільки позовні вимоги у справах № 569/22215/25 та № 569/28623/25 не є пов`язаними між собою ані підставами виникнення, ані поданими доказами, мають різний предмет доказування, ґрунтуються на дослідженні різних довіреностей та різних правочинів, а їх об`єднання призведе до ускладнення розгляду справ, порушення принципу процесуальної економії та затягування судового розгляду.

Представник відповідача адвокат Барна О.О. у своїх додаткових поясненнях поданих на заперечення позивача проти об`єднання справ, просив долучити їх до матеріалів справи, відхилити заперечення ОСОБА_2 та задовольнити клопотання про об`єднання справ № 569/28623/25 та № 569/22215/25, зазначаючи, що обидва спори випливають з одного комплексу правовідносин (договір позики як основне зобов`язання та договір іпотеки як спосіб його забезпечення), між ними наявний зв`язок основної та похідної вимог у розумінні статті 188 ЦПК України, а їх окремий розгляд створює ризик ухвалення взаємовиключних судових рішень та суперечить принципу процесуальної економії.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 188 ЦПК України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Згідно з ч. ч. 3, 7, 8, 9 ст. 188 ЦПК України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 ЦПК України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2, недоцільно об`єднувати в одне провадження вимоги, сумісний розгляд яких ускладнює вирішення справи та призводить до затягування судового процесу.

Об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 188 ЦПК України - справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, щоу провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувають цивільні справи № 569/22215/25 за позовом ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна з чужого незаконного володіння та № 569/28623/25 за позовом ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики, відповідачами у яких є одні й ті самі особи.

Разом з тим, аналіз змісту позовних заяв та поданих сторонами матеріалів свідчить про те, що предмет та підстави позовів у зазначених справах є різними, а їх вирішення потребує встановлення відмінних юридично значимих обставин та дослідження різної доказової бази.

У справі № 569/22215/25 предметом доказування є обставини щодо наявності чи відсутності у представника належних повноважень на укладення договору іпотеки, зміст та обсяг відповідної довіреності, дотримання вимог закону при посвідченні договору іпотеки, а також правові підстави для витребування майна з чужого незаконного володіння.

Натомість у справі № 569/28623/25 підлягають встановленню обставини укладення договору позики, зокрема щодо наявності волевиявлення сторін, дійсності правочину, повноважень представника при укладенні договору позики та інших обставин, що формують окремий юридичний склад.

Сам по собі факт того, що договір іпотеки укладено на забезпечення виконання зобов`язання за договором позики, не свідчить про тотожність або спільність підстав позовів у розумінні частини першої статті 188 ЦПК України, оскільки кожен із правочинів має самостійний предмет доказування та може бути оскаржений з різних підстав.

Крім того, суд враховує, що у кожній із справ вчинено певні процесуальні дії, подано процесуальні документи та визначено порядок подальшого розгляду, а їх об`єднання на даному етапі може призвести до ускладнення розгляду, необхідності повторного вчинення окремих процесуальних дій та, як наслідок, до затягування судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутні достатні підстави для об`єднання справ № 569/22215/25 та № 569/28623/25 в одне провадження, а тому клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 188, 193, 260, 261, 274-279, 353, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Барна Ореста Орестовича про об`єднання в одне провадження цивільні справи № 569/28623/25 та № 569/22215/25 відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 23 лютого 2026 року.

Суддя Ольга БАЛАЦЬКА