Справа № 186/226/26
У х в а л а

"06" лютого 2026 р. м. Шахтарське

Суддя Шахтарського міського суду Дніпропетровської області Демиденко С.М. розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до Біловодської селищної військової адміністрації Старобільського району Луганської області про визнання права власності,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Біловодської селищної військової адміністрації Старобільського району Луганської області про визнання права власності.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивачем при зверненні до суду заявлено позовна вимога майнового характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

За правилами п. 2 ч. 1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Всупереч вказаним вимогам закону позивачем у позовній заяві не зазначено ціну позову та не надано доказів вартості майна з посиланням на належні докази та не надано відповідних документів, що підтверджують цей факт.

Згідно з положеннями ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21.08.2014 року № 358.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

Також суд зазначає, що Фондом державного майна України було запущено онлайн-сервісу оцінки нерухомості, де можливо швидко та безплатно отримати довідку про вартість свого майна.

Щоб отримати е-Довідку про оцінку, фізичним та юридичним особам потрібно авторизуватися на сайті https://evaluation.spfu.gov.ua за допомогою електронного підпису або через ID.GOV.UA.

Сервіс дозволяє визначити вартість 18 типів нерухомого майна при здійсненні операцій купівлі-продажу. Сформувавши документ, можна зберегти його та надрукувати.

Довідка буде чинна впродовж 30 календарних днів з дня її формування.

Тому вважаю, що позивач не позбавлений можливості авторизуватися на вищезазначеному сайті та отримати довідку про вартість спірного майна.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви не надано квитанцію про сплату судового збору, проте в позові він зазначив, що звільнена від сплати судового збору, як учасник бойових дій на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Серед вказаного переліку немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до зазначених позивачем у позові.

Вказана правова позиція міститься у постановах ВП ВС від 12.02.2020 року у справі №545/1149/17, від 09.10.2019 року у справі №9901/311/19 та від 11.09.2024 року у справі №567/79/23.

Згідно даної правової норми від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій лише за позовами у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, тобто прав, як учасників бойових дій.

Позивач подав позов про визнання права власності на майно, тобто позов, що виникає з майнових прав. Таким чином предметом розгляду даного спору не є порушення прав позивача, як учасника бойових дій. Відповідно, позивач за даним позовом не звільняється від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене позивачу необхідно надати звіти про оцінку вартості майна, на яке позивач просить суд визнати право власності та сплатити судовий збір відповідно до вартості майна в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позов подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позову, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

У разі не усунення недоліків позову у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, приходжу до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

На підставі викладено, керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України, - суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Біловодської селищної військової адміністрації Старобільського району Луганської області про визнання права власності, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків 5 (п`ять) днів з моменту отримання ним копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Демиденко