Справа №447/2112/24 Головуючий у 1 інстанції:Головатий А.П.
Провадження №22-ц/811/415/26 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

04 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 19 січня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 20.11.2024 у справі №447/2112/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а:

ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 19 січня 2026 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено.

Скасовано заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області 20.11.2024 у справі №447/2112/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Онацька Володимира Вячеславовича про призначення у порядку розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду судової почеркознавчої експертизи та ретроспективної судово-психіатричної експертизи відмовлено.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 19 січня 2026 року в частині скасування заочного рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 20 листопада 2024 року у справі №447/2112/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу скасувати та прийняти нову ухвалу про залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 20 листопада 2024 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Виходячи з ч. 1 ст. 353 ЦПК України законодавець визначає вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Однак, оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про перегляд заочного рішення та скасування заочного рішенняне передбачено статтею 353 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Також, пунктом 15 ч. 1 ст. 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі, однак ОСОБА_1 ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 19 січня 2026 року в частині закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу не оскаржує, що вбачається із прохальної частини апеляційної скарги.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-2054018), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184ЦС18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-2594018), у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 522/18296/14-ц (провадження № 14-62ЦС19).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Отже, ухвала суду першої інстанції в частині задоволення заяви про перегляд заочного рішення та скасування заочного рішенняне може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення по суті спору, тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду, яким спір має бути вирішений по суті.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Виходячи з вищенаведеного, а саме враховуючи те, що ОСОБА_1 оскаржила ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 19 січня 2026 року в частині задоволення заяви про перегляд заочного рішення та скасування заочного рішення, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 19 січня 2026 року слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ч.1 ст. 353, п.4 ч.5 ст. 357ЦПК України, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 19 січня 2026 року повернути апелянтці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцять днів з дня її складення.

Судове рішення складено 04 лютого 2026 року.

Судді: Я.А. Левик

Н.П. Крайник

М.М. Шандра