Справа № 707/3063/25
Провадження № 2/697/84/2026
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження

та призначення справи до судового розгляду по суті

02.03.2026 року Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Скирди Б.К.

за участю секретаря Шакало Л.С.

представника позивача Семенюк О.Г. (в режимі відеоконференції)

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Семенюк Ольга Григорівна до Степанецької сільської ради , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2025 року ОСОБА_1 в інтресах якої діє адвокат Семенюк Ольга Григорівна звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до Степанецької сільської ради про визнання права власності на спадщину.

Ухвалою судді від 08.09.2025 провадження у зазначеній справі відкрито.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2025 за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Семенюк О.Г. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, представляти свої інтереси уповноважила адвоката Семенюк О.Г.

Представник позивача - адвокат Семенюк О.Г. в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Представник відповідача - Степанецької сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату у зв`язку з тим, що не має можливості за станом здоров`я з`явитися в судове засідання на 02.03.2026.

Надаючи оцінку поданому третьою особою клопотанню, суд зазначає наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України, одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 ЦПК України).

У постанові КЦС ВС від 10.01.2024 у справі № 760/8817/21 вказано, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Верховний Суд наголошує, що цивільний процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Разом з тим, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що: «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейським судом з прав людини зазначено, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (згідно з рішеннями у справах «Савенкова проти України», № 4469/07 від 02.05.2013, «Папазова та інші проти України», № 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07 від 15.03.2012).

Таким чином, зважаючи на п. 5 Рекомендацій від 02.03.2022 року, передбачена Конституцією України «безперебійність» здійснення правосуддя у разі відкладення та зняття з розгляду справ фактично порушується. Адже відкладення розгляду справи не є її вирішенням по суті.

З матеріалів справи вбачається, що після залучення третьою особою ОСОБА_2 розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, які зазначалися ним у попередньо поданих клопотаннях.

Так, спочатку розгляд справи було відкладено у зв`язку з наданням часу для ознайомлення з матеріалів справи, після чого розгляд справи відкладався у зв`язку з перебуванням третьої особи за межами України.

Жодних доказів перебування ОСОБА_2 за межами України та неможливість його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції ним не надано.

При цьому, третя особа ОСОБА_2 на даний час не подавав суду жодних письмових пояснень, не надавав жодних доказів та не заявляв клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Натомість подав до суду клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату у зв`язку з тим, що не має можливості за станом здоров`я з`явитися в судове засідання на 02.03.2026.

Однак, зазначені в клопотанні доводи ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, оскільки ним не надано жодних належних та допустимих доказів для підтвердження вказаних ним у клопотанні підстав для відкладення підготовчого судового засідання. Крім того, у випадку неможливості з`явитися в судове засідання, він не був позбавлений права направити клопотання про проведення відеоконференції поза межами суду, проте, добросовісно своїм правом не скористався.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_2 у поданому клопотанні не навів поважності причин для відкладення розгляду справи, та неодноразово реалізуючи свої права, встановлені ЦПК України, звертався до суду із клопотаннями про відкладення розгляду справи без надання відповідних доказів, беручи до уваги те, що така процесуальна поведінка спрямована виключно на затягування розгляду справи та містить ознаки зловживання процесуальними правами та те, що підстави, які б впливали на неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні відсутні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.

Під час підготовчого засідання проведено наступні дії:

- вирішено питання про склад осіб, які братимуть участь у справі;

- встановлено порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та порядок дослідження доказів;

- вчинено інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Суд вважає, що у підготовчому судовому засіданні вирішено питання про всі процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, тому підготовче судове засідання підлягає закриттю, а справа призначенню до розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 197, 200 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 інтересах якої діє адвокат Семенюк Ольга Григорівна до Степанецької сільської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадщину та призначити справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 24.03.2026 року о 11:00 год. у приміщенні суду.

В судове засідання викликати сторони.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий Б . К . Скирда