№ провадження 2/646/716/2026
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 року м. Харків
Основ`янський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Шиховцової А.О.,
за участю секретаря судового засідання Скриннік А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Згідно з Витягу з Державного реєстру банків та відповідно до Протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 12 серпня 2022 року, затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «Альфа банк») на Акціонерне товариство «Сенс банк» (скорочене найменування - АТ «Сенс Банк»), внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
Позивач на адресу відповідача направив Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, вимога залишилася без реагування.
Станом на день подання позову відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за Договором, чим порушує законні права та інтереси позивача, відтак останній змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою суду від 12.12.2025 відкрите провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача АТ «Сенс Банк» у судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, а також не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі та проведення судового засідання за відсутності представника позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату час та місце судового засідання шляхом направлення судової повістки на номер телефону, зазначений у позовній заяві, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив не подала, будь-яких заяв від неї не надходило, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.
Також суд зазначає, що оскільки в ухвалі суду відповідачу роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву. Натомість відзив не надійшов до суду за весь час перебування в провадження суду цієї справи, тому на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 12.03.2020 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладений кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту №501244797 від 12.03.2020, акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501244797 від 12.03.2020, графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг від 12.03.2020, паспортом споживчого кредиту.
Окрім того, відповідачем підписано: додаток до угоди про надання кредиту №501244797 від 12.03.2020, у якому міститься графік платежів та розрахунок вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки.
Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту від 12.03.2020, в якому вказано реальна процентна ставка, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит.
Проте позичальник допустив неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором.
Вказані обставини підтверджуються: офертою на укладання угоди про надання кредиту №501244797 від 12.03.2020; акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501244797 від 12.03.2020; Додатком №1 до Угоди про надання кредиту №501244797 від 12.03.2020 (Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг); розрахунком заборгованості, паспортом споживчого кредиту.
12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.
11.04.2025 на адресу відповідача ОСОБА_1 представником АТ «Сенс Банк» було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.
Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно умов кредитного договору відповідач взяла на себе зобов`язання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту.
Частиною другою ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Отже, позивач підписавши оферту про укладення угоди про надання особистого кредиту, а також відповідач підписавши відповідний акцепт, уклали угоду про надання споживчого кредиту №501244797 від 12.03.2020, істотні умови якої визначені в акцепті, а також в додатку №1 до Угоди про надання кредиту №501244797 від 12.03.2020 «Графік платежів та розрахунок сукупності вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг» та в паспорті споживчого кредиту.
Відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника вимагати повернення всієї суми кредиту.
Згідно з статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надала, як і не надано доказів щодо належного виконання нею умов договору.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів.
За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що позовна заява Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.
Також, позивач просить стягнути витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4032,74 грн.
В обґрунтування розміру понесених позивачем у цій справі витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4032,74 грн. до матеріалів справи надано копії таких документів: довіреності № 024537/25 від 22.07.2025 на уповноваження АТ «Сенс Банк» адвоката Михайлову Ю.В. представляти його інтереси на підставі договору про надання правової допомоги № 1006 від 28.01.2025; договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, укладеного між АТ «Сенс Банк» та АО «СмартЛекс» в особі керуючого Лойфера А.Е., відповідно до якого винагорода виконавця (гонорар) становить за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн, за отримання рішення суду 225,00 грн, комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85%.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Частинами 1 та 2 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові від 14.11.2024 у справі № 161/629/23 Верховний Суд зробив висновок про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін..), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд зауважує, що суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Михайловою Ю.В., та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги, розрахунку таких витрат.
Також, витрати за отримання рішення суду у розмірі 225,00 грн заявлені на майбутнє, до ухвалення судового рішення по справі та набрання ним законної сили.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що адвокат Михайлова Ю.В. здійснює свою діяльність в Адвокатському об`єднанні «СмартЛекс», з яким позивач уклав договір про надання правової допомоги № 1006 від 28.01.2025.
Враховуючи викладене, а також відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, суд відмовляє у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу.
Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп., а у задоволенні витрат на професійну правничу допомогу відмовляє у повному обсязі у зв`язку з недоведеністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 95, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя А.О.Шиховцова