КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття провадження

03 лютого 2026 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 760/18012/25

провадження номер № 22-ц/824/5712/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Хомік Олени Володимирівни на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року у складі судді Букіної О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн 00 коп. щомісячно на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 23 вересня 2024 року і до досягнення дітей повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 8 715 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8 240 грн 00 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 10 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Хомік О.В. подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, направивши її через електронний кабінет.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 січня 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвокат Хомік О.В. залишено без руху та надано їй десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків скарги, а саме, подати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску цього строку.

28 січня 2026 року, тобто у строк встановлений ухвалою Київського апеляційного суду 20 січня 2026 року, адвокат Хомік О.В. направила через електронний кабінет заяву про усунення недоліків, в якій заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску цього строку.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 жовтня 2025 року Солом`янським районним судом міста Києва проголошено вступну та резолютивну частини рішення, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с.48-49, т.2).

У клопотанні про поновлення процесуальних строків адвокат Хомік О.В. зазначає, що 09 листопада 2025 року вона отримала повний текст оскаржуваного рішення від 27 жовтня 2025 року. Вказує, що зважаючи на тривалу відсутність електропостачання та технічну не можливість вчасно підготувати апеляційну скаргу, а також хворобу представника скаржника, просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що 09 листопада 2025 року копію рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року було доставлено до електронного кабінету адвоката Хомік О.В. та електронного кабінету позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується довідками суду першої інстанції про доставку електронного документу (а.с.62, 64, т.2).

Тому з урахуванням положень ч.2 ст.354 ЦПК України останнім днем строку, протягом якого представник ОСОБА_1 - адвокат Хомік О.В. мала безумовне право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду було 09 грудня 2025 року.

До апеляційної скарги адвокат Хомік О.В. додала довідку товариства з обмеженою відповідальністю «Віва топ груп» (далі - ТОВ «Віва топ груп») від 10 грудня 2025 року, відповідно до якої Хомік О.В. хворіла з 25 листопада 2025 року до 10 грудня 2025 року, діагноз: ГРВІ.

Також до заяви про усунення недоліків адвокат Хомік О.В. додала довідку ТОВ «Віва топ груп» від 15 грудня 2025 року, відповідно до якої Хомік О.В. хворіла з 11 грудня 2025 року до 15 грудня 2025 року, діагноз: ГРВІ.

Апеляційну скаргу адвокат Хомік О.В. подала 15 грудня 2025 року.

Так, статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції» (Bellet v. France), «Ільхан проти Туреччини» (Ilhan v. Turkey), «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» та інші).

Зокрема, аналіз практики ЄСПЛ дозволяє виокремити такі фундаментальні обґрунтування на користь прийняття рішення про поновлення пропущеного строку звернення до суду: 1) рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (справа «Белле проти Франції» (Bellet v. France)); 2) не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»); 3) суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії» (Stagno v. Belgium)).

Одним з елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення у справі відповідно до запроваджених державою процедур. При цьому забезпечення права на апеляційне і касаційне оскарження включає, як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду належним чином обґрунтувати свою відповідь на доречні доводи особи, яка оскаржує судові рішення, у разі відмови в такому перегляді.

Доступність права на оскарження у зв`язку із пропуском встановленого строку неодноразово була предметом розгляду ЄСПЛ. Так, у своєму рішенні у справі «Скорик проти України» Суд зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право в апеляційних судах на основні гарантії, передбачені Конвенцією. Так, повинні враховуватися особливості провадження, що розглядається, відповідно до національного правопорядку, а також роль апеляційного суду в них. У справі «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Croatia) ЄСПЛ, розглядаючи загальні принципи стосовно доступу до судів вищої інстанції та обмеження ratione valoris (компетенція з огляду на цінність), зробив висновок, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує Договірні держави створювати апеляційні чи касаційні суди, проте якщо такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6 Конвенції, наприклад, у тій частині, у якій вона гарантує учасникам судового процесу ефективне право на доступ до суду.

Таким чином ЄСПЛ роз`яснив, що положення статті 6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Відповідно поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного судів.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, у випадках, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справа «Устименко проти України»); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania)).

Аналогічні правові висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №1227/8971/2012 (провадження № 14-198звц21).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги факт хвороби представника ОСОБА_1 - адвоката Хомік О.В. на час закінчення безумовного права на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня отримання копії оскаржуваного рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що адвоката Хомік О.В. пропустила строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з поважних причин, тому даний строк підлягає поновленню.

Апеляційну скаргу подано до належного суду, особою, що має право на апеляційне оскарження.

За формою і змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст.356 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 356, 359, 360, 361 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И В :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Хомік Олені Володимирівні строкна апеляційне оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Хомік Олени Володимирівни на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року.

В порядку підготовки справи до апеляційного розгляду надіслати учасникам справи копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги.

Надати учасникам справи строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали, протягом якого може бути поданий відзив у письмовій формі на апеляційну скаргу.

Згідно ч.4 ст.360 ЦПК України до відзиву необхідно додати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: