РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1232/25

Провадження № 2/293/59/2026

29 січня 2026 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів справу за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , відповідно до якого просить стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» №б/н від 17.06.2018 у розмірі 66313,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.06.2018.

16.10.2025 суд в порядку ч.6 ст. 187 звернувся до Виконавчого органу Черняхівської селищної ради з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 .

21.10.2025 на адресу суду з Черняхівської селищної ради, надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якої інформації про реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання на територіальній громади та інші персональні дані гр. ОСОБА_1 відсутні.

22.10.2025 суд у порядку ч.8 ст. 187 ЦПК України отримав відповідь № 1921732 від 22.10.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 27.10.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Розгляд справи по суті суд призначив на 04.12.2025.

03.12.2025 на адресу суду надійшло клопотання відповідачки, відповідно до якого вона просить направити справу за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

Ухвалою від 04.12.2025, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, занесена до протоколу судового засідання, суд відклав розгляд справи по суті на 05.01.2026.

Ухвалою від 05.01.2026, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, суд відклав розгляд справи по суті на 29.01.2026.

06.01.2026 суд в порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровського району в місті Києві державна адміністрація з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.01.2026 на адресу суду надійшла інформація з відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровського району в місті Києві державної адміністрації, щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якої інформація про проживання /перебування фізичної особи ОСОБА_1 в Реєстрі територіальної громади міста Києва відсутня.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання банківських послуг "Monobank" від 17.06.2018.

Позивач зазначає, що 17.06.2018 ОСОБА_1 . звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету - заяву до договору про надання банківських послуг від 17.06.2018 р. та отримав чорну картку мonobank, отже 17.06.2018 р. між AT "Універсал Банк" та відповідачкою укладено договір, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 40 000 грн з можливістю його коригування зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Позивач стверджує, що АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, натомість відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою, проте відповідач її не погасила, на підставі чого загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 02.06.2025 року становить 66 313,82 грн.

У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Позивач повноважного представника у судове засідання не направив, при звернені до суду подав клопотання у прохальній частині позовної заява вказав, що не заперечує проти розгляду справи без участі представника позивача та не заперечує щодо винесення заочного рішення у разі неявки у судове засідання відповідача (а.с. 4, 47).

27.01.2026 на адресу суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, відповідно до якої відповідачка просить відкласти розгляд справи в зв`язку з складним сімейними обставинами ( а.с. 77).

Розглядаючи заяву відповідача про відкладення розгляду справи суд зазначає, що ОСОБА_1 направила суду заяву без долучення будь-яких доказів, які б вказували на обставини викладені у заяві. За таких обставин суд визнає причини неявки відповідачки до суду не поважними, а підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

03.12.2025 на адресу суду надійшло клопотання від відповідача , відповідно до змісту якого просить направити цивільну справу № 293/1232/25 на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва, мотивуючи клопотання тим, що станом на 05.08.2025 декларованою адресою проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 на підтвердження чого надала витяг з реєстру територіальної громади.

Суд розглядаючи клопотання відповідачки про передачу справи за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва зазначає наступне.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Що відповідає положенням частини 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", якою визначено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Частиною 2 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом.

Частиною першою статті 27 ЦПК України, яка визначає правила підсудності, встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позивачем позов поданий до Черняхівського районного суду Житомирської області в порядку ст. 27 ЦПК України, а саме за місцем зареєстрованого проживання відповідачки.

Так 22.10.2025 судом сформовано запит з ЄДДР № 1921732 відносно гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого зареєстрованим місцем проживання останньої є АДРЕСА_1 про, що заявлено також позивачем при подачі позову.

Проте відповідачем сформований через ДП «ДІЯ» витяг щодо свого зареєстровано місця проживання, де значиться дата декларування від 05.08.2025, адреса місця проживання ОСОБА_1 значиться АДРЕСА_2 . Однак судом встановлено, що наданий відповідачкою витяг з реєстру територіального громади щодо адреси місця проживання ( а.с. 64) є недійсним.

Відповідно до листа від 12.01.2026 що надійшов з відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровського району в місті Києві державної адміністрації, інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Відносно вище вказаного витягу суд зазначає, що станом на день подачі позову та день винесення рішення суду, офіційно зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Отже, в суду відсутні підстави для задоволення клопотання відповідачки про направлення справи за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності до норм ч.11 ст.128 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

У судовому засіданні від 29.01.2026 відповідно до ч.6 ст. 259, ст. 268 ЦПК України, суд підписав скорочене (вступну та резолютивну частину) рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

17.06.2018 ОСОБА_1 (відповідач) звернулась в АТ "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим у цей же день 17.06.2018 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (а.с.22), згідно з умовами якого відповідачці відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні (а.с. 20), розмір встановленого кредитного ліміту по поточному рахунку становить 2 000,00 грн, що стверджується довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту (а.с.21).

Положеннями анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримав примірники вказаних документів у мобільному додатку, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови (пункт 2 Анкети-заяви).

Крім того, ОСОБА_1 в Анкеті-заяві зазначив, що просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги обов`язковим під час здійсненні операцій за всіма рахунками, що відкриті або будуть відкриті йому в банку із цією метою, я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 02А27ВЕ77С8Е49991ЕАD5AA9A5D142070E0F3223AD329948CFF58C7C2A48131C54, який буде використовуватися УЕП у мобільному додатку для засвідчення даних.

Також відповідач визнала що її електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису, його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтвердив, що всі наступні правочини ( у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень ) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. ( пункт 6 Анкети-заяви).

За умовами п. 7 Анкети-заяви відповідач підтвердив, що ознайомився з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Усе листування щодо цього договору відповідно до його умов (пункт11) відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

На виконання підписаного договору Банк (позивач) надав відповідачу кредитну картку № НОМЕР_2 , що стверджується довідкою про наявність рахунку від 08.08.2025 (а.с.20).

Згідно з довідкою, наданою позивачем, розмір встановленого кредитного ліміту за кредитною карткою, оформленої на ОСОБА_1 станом на 17.06.2018 року встановлено суми кредитного ліміту 2000,00грн; 26.07.2020 1900,00 грн; 07.11.2020 1700,00 грн; 06.01.2021 1200,00грн; 15.02.2021 20,00 грн; 28.06.2023 20000,00 грн; 16.12.2023 19000,00 грн; 01.01.2024 18000,00 грн ; 07.01.2024 30000,00 грн; 12.01.2024 40000,00 грн (а.с.21).

Згідно банківської виписки по рахунку клієнта ОСОБА_1 карта НОМЕР_3 за період з 17.06.2018 08.08.2025 суд встановив, що відповідач користувалась наданими позивачем кредитною карткою та відповідно кредитними коштами (а.с.15-19).

Відповідно до розрахунку позивача за договором про надання банківських послуг № б/н від 17.06.2018 у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачем станом на 06.08.2025 заборгованість за наданим кредитом становить 66313,82 грн (а.с.7-13).

На підтвердження правомірності позовних вимог до позову доданий витяг з Умов і правил обслуговування в АТ "Універсал Банк" при надання банківських послуг щодо продуктів мonobank/Universal Bank (а.с.23-29).

Оскільки відповідач допустила порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором про надання банківських послуг б/н від 17.06.2018, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності з ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами склалися у зв`язку з підписанням відповідачем анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 17.06.2018 (а.с.22).

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 17.06.2018.

Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредитних коштів, а також факт укладення договору на умовах зазначених позивачем.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.

Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з вимогами ст. 628 ЦК України, ураховуючи підпункт 2.3 пункту 2 Розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи, договір, що укладений між банком та ОСОБА_1 є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно, договору банківського рахунку, депозитного договору, договору про надання кредиту. Сторонами ( в тому числі з питань внесення змін до Договору) застосування у відповідних частинах положення законодавства щодо договорів, елементи яких містяться у Договорі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Як убачається з матеріалів справи, згідно анкети-заяви від 17.06.2018 для відповідача згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку (електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту ), з метою засвідчення його дій згідно з договором про надання банківських послуг.

У свою чергу Умови і правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank/Universal Bank перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та у розумінні статей 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору.

Такі Умови і правила надання банківських послуг отримані відповідачем у мобільному додатку, що скріплено його підписом, знову ж таки, у анкеті-заяві від 17.06.2018; вони разом із Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають дійсний правочин між сторонами у справі.

Зворотного, відповідачем не доведено та викладені обставини не спростовані. Своїм процесуальним правом на подання заперечень з відповідними доказами та правом участі у судовому засідання відповідач не скористалась.

Крім того, з Тарифів та Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що надані позивачем, убачається підписання їх сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису, що Законом не забороняється, така форма укладення договору добровільно обрана її сторонами та свідчить про акцепт відповідачем запропонованих їй умов кредитування.

Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до підпунктів 5.3, пункту 5 розділу І Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України (а.с. 27).

Для надання послуг банк видає клієнту картку (платіжну картку). Підписанням анкети-заяви клієнт і банк уклали договір про надання банківських послуг «Мonobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки ( підпункти 2.1. пункту другого Розділу ІІ Умов) (а.с.28)

Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в Мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, або при активації клієнтом віртуальної картки в Мобільному додатку ( підпункти 2.4. пункту другого Розділу ІІ Умов )

З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при її активації встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується використання картки і правил ПІН-код є незалежною достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки ( підпункти 2.5. пункту другого Розділу ІІ Умов ).

Відповідно до підпункту 5.11 Розділу ІІ Умов клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, визначений в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячний мінімальний платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнтом як визнання клієнтом даного штрафу у розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами.

Згідно з Тарифами банку пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів ( діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі ); пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4% від заборгованості (не менше 100 гривень, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка у 3,1% на місяць нараховується на максимальну заборгованість на день за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). (а.с. 30-31).

За порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в тарифах, нараховуються від суми загальної Заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі, або за кожен календарний день поточного календарного місяця, в якому клієнт своєчасно не вніс щомісячний мінімальний платіж за звітний місяць після закінчення дії пільгового періоду за карткою. При цьому сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього договору та/або зміною процентної ставки за договором, що здійснюється банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до договору не потребується. У разі усунення клієнтом вищезазначених порушень процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі базової процентної ставки, зазначеної в тарифах ( підпункти 5.15 Розділу ІІ Умов ).

Відповідно до підпункту 5.16 пункту п`ятого Розділу ІІ Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (Істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

За підпунктом 5.17. Розділу ІІ У випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у мобільному застосунку не пізніше 3-х робочих днів за допомогою месенджерів та sms направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку протягом якого вони мають бути здійснені.

За підпунктом 5.18. Розділу ІІ якщо клієнт погасить заборгованість зі сплати обов`язкового платежу, яка виникла до настання Істотного порушення клієнтом зобов`язань, та сплатить штраф і щомісячний мінімальний платіж у строк до 120 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу), вимога банку, зазначена у повідомленні, втрачає чинність, а попередньо узгоджені умови кредитування (у тому числі щодо сплати щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування кредитом) поновлюються. Банк на власний розсуд має право збільшити строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, але не більше ніж до 210 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу).

У випадку якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18., кредит стає у формі на вимогу, а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного застосунку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. Несвоєчасне виконання клієнтом вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, що тягне за собою відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачену цим договором. При цьому нарахування процентів за користування кредитом припиняється ( підпункт 5.19 Розділу ІІ Умов ).

Відповідно до підпункту 5.23 пункту 5 Розділу ІІ Умов 5.23. при перевитраті кредитного ліміту банк має право призупинити здійснення розрахунків по картці (заблокувати Картку) і / або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень.

Станом на 06.08.2025 прострочене зобов`язання ОСОБА_1 зі сплати мінімального щомісячного платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі підпункту 5.16 п.5 Розділу ІІ Умов відбулося істотне порушення ним як клієнтом своїх зобов`язань. Уся заборгованість за кредитом стала простроченою та відповідно до підпунктів 5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу», оскільки відповідач не здійснював погашення заборгованості.

Згідно статей 526, 530, 536, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованість перед АТ "Універсал Банк" за договором «Мonobank» від 17.06.2018 станом на 06.08.2025 за наданим кредитом становить 66313,82 грн.

Суд також встановив, що випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 (а.с.15-19) за період з 17.06.2018 по 08.08.2025, яка долучена позивачем до матеріалів справи підтверджується, що відповідач користувалась кредитними коштами, здійснювала витрати для сплати послуг, зняття готівки та перерахування коштів на інші рахунки.

Таким чином, станом на 06.08.2025 заборгованість відповідачки перед позивачем за договором про надання банківських послуг від 17.06.2018 становить 66313,82 грн.

Доказів погашення відповідачем заборгованості у заявленій позивачем сумі або доказів спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем, матеріали справи не містять.

Розрахунок заборгованості за договором від 17.06.2018 № б/н, укладеним між АТ "Універсал Банк" та відповідачем, виписка про рух коштів по картці відповідача від 08.08.2025, представлені суду позивачем, є належними та допустимими доказами отримання і використання коштів відповідачем, а також часткового погашення позичальником заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.4, 5.5, 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 18.06.2006 № 254, інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку.

Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа ( паперового або електронного ). Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Неналежне виконання ОСОБА_1 (відповідачем) своїх зобов`язань за договором призвело до порушення прав кредитора - позивача, тому порушене право підлягає поновленню судом шляхом стягнення з боржника заборгованості у розмірі 66313,82 грн.

З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.

Враховуючи вище викладені обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, розрахунок вимог є арифметично вірним та таким, що ґрунтується на умовах договору та чинного законодавства, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат

У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141,258,259,263-265,268,272,273,280,293,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного Товариства "Універсал Банк" (місцезнаходження: вулиця Оленівська, будинок 23, м.Київ, 04080, )

- 66313,82 грн заборгованості за кредитом;

- 3028,00 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне Товариство "Універсал Банк" (місцезнаходження: вулиця Оленівська, будинок 23, м.Київ, 04080, )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Повний текст судового рішення складений: 04.02.2026

Суддя Людмила ЛОСЬ