Справа № 697/222/26
№ пров. 2-н/697/7/2026
У Х В А Л А

23 лютого 2026 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 24419,31грн. та понесені витрати по сплаті судового збору.

Згідно з ч.5 ст. 165 ЦПК України, у разі, якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи про надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Після визначення системою автоматизованого розподілу справ головуючого судді у вказаній справі та передачі її судді, на виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом 06.02.2026 направлено запити до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Канівської міської ради для встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржників.

09.02.2026 на запит суду надійшла відповідь начальника Управління «ЦНАП» Н. Матінової з якої вбачається, що згідно з реєстром територіальної громади відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 відсутні.

Згідно відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України № 6.2-2412/6-26 від 16.02.2026 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований 07.05.2007 за адресою: АДРЕСА_1 .

13.02.2026 на адресу суду від представника ТОВ «ЮФ «Еверлігал» надійшло клопотання про повернення помилково сплаченого судового збору. Так як, при поданні заяви через Електронний суд застосовується коефіцієнт 0,8, що становить 266,24 грн, а заявник сплатила судовий збір у розмірі 332,80 грн, тобто переплатила 66,56 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього кодексу.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВССУ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У відповідності до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Як роз`яснено у пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 66, 67, 162 ЖК України передбачено, що за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Тобто, саме на власників майна покладено тягар його утримання.

Відповідно до відомостей з реєстру територіальної громади виконавчого комітету Канівської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 не зареєстрований за адресою, за якою стягуються кошти на постачання природного газу. В матеріалах справи також відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 є користувачем послуг з постачання природного газу чи власником будинку за адресою: АДРЕСА_2 та зобов`язаний сплачувати кошти за постачання природного газу за період з 01.05.2022 по 31.12.2025.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у сумі 24419,31 грн та судового збору в сумі 266,24 грн. з ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою вимогою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 332,80 грн.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір», зазначається вичерпний перелік підстав для повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила, не передбачає можливості повернення судового збору у випадку прийняття судом рішення про відмову у видачі судового наказу.

Водночас, згідно із ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно з платіжною інструкцією № 675 від 03.02.2026 ТОВ «ЮФ «Еверлігал» сплатив судовий збір за подачу заяви про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 332,80 грн.

Згідно ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Враховуючи викладене, суд вважає, повернути помилково сплачений судовий збір в сумі 66,56 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 163, 165 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області повернути ТОВ «ЮФ «Еверлігал», код платника 43016878, частину сплаченого судового збору в сумі 66,56 грн (шістдесят шість гривень 56 копійок) відповідно до платіжної інструкції № 675 від 03.02.2026 в АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ».

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду з цими вимогами у порядку позовного провадження.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л . О . Колісник