Номер провадження 2/462/92/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

(після відкриття провадження у справі)

20 лютого 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

І. Рух справи

Уповноважений представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Гончарук Д. Р., 23.12.2025 року (вх. № 29246) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просить суд:

-стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № LM280559698 у розмірі 10 465 грн. 00 коп., з яких:

3 500 грн. 00 коп. заборгованість по основному боргу (тіло кредита);

5 215 грн. 00 коп. заборгованість по процентах;

1 750 грн. 00 коп. неустойка;

- стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Судом у порядку ч. 8 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 2187333 від 27.12.2025 року про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі.

Також, 27.12.2025 року судом отримано відповідь № 2187338 щодо реєстрації осіб в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відповідача у справі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29.12.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

ІІ. Щодо необхідності залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до частини 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, повідомляє про це позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Судом встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог до її форми та змісту, а додані до неї документи не в повній мірі підтверджують обставини, на які посилається позивач.

Виявлені недоліки унеможливлюють належну оцінку обґрунтованості заявлених вимог, перешкоджають визначенню предмета та підстав позову, а також ускладнюють подальший розгляд справи по суті.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків у порядку та строки, визначені процесуальним законом.

ІІІ. Щодо подання копій та засвідчення доказів

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається із позовної заяви 15.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Опитимальні кредити» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № LM280559698, відповідно до якого відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути в порядку та строки, визначені договором. В подальшому, 04.12.2024 року між ТОВ «Опитимальні кредити» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № ОК-ТП/11, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № LM280559698. 27.02.2025 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № LM280559698 від 15.09.2024 року. Відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість кредитним договором № LM280559698 від 15.09.2024 року у розмірі 10 465 грн. 00 коп. з яких: 3 500 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 215 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками; 1 750 грн. 00 коп. неустойка. У зв`язку із наведеним просить задовольнити позовні вимоги.

Проте, до матеріалів справи не долучено договір факторингу № ОК-ТП/11 від 04.12.2024 року укладеного між ТОВ «Опитимальні кредити» та ТОВ «Таліон плюс», що унеможливлює прийняття обґрунтованого рішення по суті справи.

ІV. Підсумки

За нормою ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд приймає до уваги позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висвітлену 07.02.2024 року у справі № 295/434/22, провадження № 61-10948св23, згідно якої формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням» ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13.01.2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08.03.2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати стороні позивача усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, що не відповідає вимогам закону, підлягає залишенню без руху до виправлення позивачем вказаних недоліків.

Окремо суд вважає необхідним зазначити, що дана ухвала постановляється з урахуванням періоду перебування судді на лікарняному.

З огляду на викладене та керуючись ст. 185, 187 ЦПК України, суд -

постановив:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

2. Роз`яснення суду

Позивачу надається п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, суд продовжує розгляд справи, в іншому випадку позовна заява залишається без розгляду.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко