Справа № 296/6303/25
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову в задоволенні клопотання

20 лютого 2026 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді Пилипюк Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про допуск їхнього представника за довіреністю ОСОБА_4 до участі в цивільній справі № 296/6303/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації,

у с т а н о в и в:

Корольовським районним судом міста Житомира розглядається справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвалою судді від 26 червня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

17 лютого 2026 року від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надійшло клопотання про допущення до участі в цій справі в якості їхнього представника ОСОБА_4 , яка діє на підставі довіреності. Обґрунтовуючи заявлене клопотання, відповідачі зазначають, що ця справа є незначної складності, а тому може бути розглянута судом за правилами спрощеного позовного провадження. Заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації не підлягають обов`язковому розгляду в загальному позовному провадженні. На переконання відповідачів, ОСОБА_4 має право брати участь у судовому процесі та здійснювати їхнє представництво в суді на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

У підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 щодо задоволення вищевказаного клопотання заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у підготовче засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд ураховує таке.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Згідно з частиною другою, третьою, четвертою статті 131-2 Конституції України засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України зазначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Згідно зі статтею 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до підпункту 18 розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України.

Отже, з 1 січня 2019 року представництво у судах першої інстанції має здійснюватися адвокатами.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною другою статті 15 ЦПК України передбачено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.

Відповідно до частин першої і другої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Отже, у цивільному процесуальному законі передбачені випадки, в яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Так, відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 277 ЦПК України).

Суд ураховує, що питання розгляду цієї справи в порядку загального позовного провадження вирішено в ухвалі від 26 червня 2025 року про відкриття провадження у справі. При цьому, суд урахував вимоги статтей 19, 274 ЦПК України, обраний позивачем спосіб захисту, відсутність клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд відхиляє доводи сторони відповідача про наявність підстав для розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ця справа не є малозначною в силу закону, не визнана судом малозначною через її незначну складність. Крім того, процесуальним законом не врегульовано можливість «заміни» підготовчого засідання відразу на судове засідання. Перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження лише в метою допущення до участі в справі представника відповідачів, яка не має статусу адвоката, може свідчити про порушення судом принципу рівності учасників процесу та надання привілею, не передбаченого законом.

Отже, з огляду на положення статті 60 ЦПК України, представляти інтереси відповідачів у даній справі може виключно адвокат.

Враховуючи наведене, установивши, що ОСОБА_4 не має статусу адвоката, суд дійшов висновку про відсутність підстав для допуску ОСОБА_4 до участі в цій справі в якості представника відповідачів.

Керуючись ст. 60 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про допуск їхнього представника за довіреністю ОСОБА_4 до участі в цивільній справі № 296/6303/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК