Провадження №4-с/521/6/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси

у складі судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,

розглянувши цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на дії головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Чернолуцької Юлії Анатоліївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось до Хаджибейського районного суду м. Одеси із скаргою на дії головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Чернолуцької Юлії Анатоліївни, в якому просило скасувати постанову від 12 січня 2024 року про закінчення виконавчого провадження № 59985215, винесену головним державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Скарга обґрунтована такими обставинами. В проваджені суб`єкта оскарження перебувало виконавче провадження № 59985215 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартира АДРЕСА_1 . Боржник ОСОБА_4 , стягувач АТ «Укрсиббанк». 12 листопада 2024 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_4 . Не погоджуючись із такими діями державного виконавця заявник вказує про те, що державний виконавець не врахувала вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва та не перевірила коло спадкоємців боржника, чим порушила законні права та інтереси стягувача щодо належного виконання рішення суду.

Представник АТ «Укрсиббанк» у відкрите судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд скарги у відсутність представника заявника.

Представник Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у відкрите судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд скарги у відсутність представника суб`єкта оскарження до суду не подав.

Представник ОСОБА_3 у відкрите судове засідання не з`явилася, подала заяву про відмову у поновленні АТ «Укрсиббанк» пропущеного строку на подання скарги та залишення скарги без розгляду.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з`явилися, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд скарги у їх відсутність до суду не подали.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази вважає, що скарга АТ «Укрсиббанк» є обґрунтованою та такою, яку належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних або приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 13 вересня 2019 року державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шевченко Вікторією Іванівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59985215 з примусового виконання виконавчого листа № 1519/2-2258/11, виданого Малиновським районним судом міста Одеси 11 січня 2018 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , шляхом проведення прилюдних торгів для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 05 березня 2007 року в розмірі 45069,32 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 03 серпня 2010 року складає 355696,10 грн. Боржник ОСОБА_4 , стягувач Акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дата формування: 17.08.2021, вбачається, що ОСОБА_4 належить частка квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник в зазначеному виконавчому провадженні ОСОБА_4 помер, про що 01 грудня 2018 року внесено актовий запис № 12446.

12 листопада 2024 року Головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Чернолуцькою Юлією Анатоліївною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку із тим, що боржник ОСОБА_4 помер.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України і Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ЄСПЛ у справі "Хорнсбі проти Греції" ("Hornsby v. Greece") від 19 березня 1997 року (п. 40). У Рішенні ЄСПЛ у справі "Войтенко проти України" ("Voytenko v. Ukraine") від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

За приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 442 ЦПК України, якою визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом пункту 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 жовтня 2023 року у цивільній справі № 523/2357/20 вважає, що вказаними нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником.

У свою чергу відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відтак процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника (фізичної особи) є цілком можливим.

У разі смерті фізичної особи-сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17(пункти 78-79)).

Матеріали виконавчого провадження № 59985215 не містять відомостей про те, що державним виконавцем, перед закінченням виконавчого провадження вчинено дії щодо з`ясування кола всіх спадкоємців ОСОБА_4 , та не встановлено, чи пред`явлено кредитором вимоги до спадкоємців боржника.

Таким чином, при розгляді скарги на дії державного виконавця, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості скарги на дії державного виконавця при закінченні виконавчого провадження без належних правових підстав, за відсутністю вчинення виконавцем належних дій по перевірці можливого правонаступництва боржника, що дає суду підстави для задоволення скарги АТ «УкрСиббанк».

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на дії головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Чернолуцької Юлії Анатоліївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову від 12 січня 2024 року про закінчення виконавчого провадження № 59985215, винесену Головним державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернолуцькою Юлією Анатоліївною.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 20 лютого 2026 року.

Суддя: Ю.В. Тополева

19.02.26