Справа № 141/717/20
Провадження №6/141/1/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В.,

при секретарі судового засідання Бугайчук Ю.С.,

сторони в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» від 05.02.2026 про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачу дублікату виконавчого листа у справі № 141/717/20,

У С Т А Н О В И В:

05.02.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» від 05.02.2026 про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа у справі № 141/717/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що 25.04.2013 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого останньому було надано грошові кошти (кредит) на споживчі цілі та встановлено графік їх повернення. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконував, у зв`язку з чим АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

В подальшому, 29.12.2020 рішенням Оратівського районного суду Вінницької області у справі № 141/717/20 позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.04.2013 в розмірі 14704,06 грн. На виконання рішення судом 05.03.2021 видано виконавчі листи у справі № 141/717/20.

22.08.2025 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» було укладено договір факторингу № 8-22-08/2025, згідно умов якого ТОВ «Капіталресурс» було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі і право вимоги до ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «Капіталресурс» було наділено правом грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Окрім того, на примусовому виконанні у Оратівському районному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувало виконавче провадження № 65376648 з примусового виконання виконавчого листа, виданого відносно боржника ОСОБА_1 , яке 13.06.2021 державним виконавцем було завершено, а оригінал вищевказаного виконавчого листа було направлено стягувачу.

Однак, станом на день подачі заяви до суду оригінал виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, а згідно інформації, яка міститься у Автоматизованій системі виконавчих проваджень, жодних відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення боргу з боржника на підставі виконавчого листа у справі № 141/717/20 немає.

На підставі наведеного, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капіталресурс» просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні та видати дублікат виконавчого листа у справі № 141/717/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 05.02.2026 призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Капіталресурс» від 05.02.2026 про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа у справі № 141/717/20 до судового розгляду на 16.02.2026, повідомлено учасників справи та заявника про день, час та місце розгляду заяви від 05.02.2026.

Також ухвалою суду від 05.02.2026 витребувано у Липовецькому відділі державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) матеріали виконавчого провадження № 65376648 щодо виконання виконавчих листів по справі №141/717/20, виданих відносно боржника ОСОБА_1 .

17.02.2026 до суду надійшли матеріали виконавчого провадження № 65376648.

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду заяви, однак повноважного представника в судове засідання 16.02.2026 не направив, жодних інших заяв чи клопотань суду не подав.

Натомість, у заяві від 05.02.2026 представник ТОВ «Капіталресурс» Янчук А.А. просив суд розгляд заяви від 05.02.2026 про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачу дублікату виконавчого листа у справі № 141/717/20 здійснювати за відсутності представника заявника.

Стягувач АТ КБ «Приватбанк» належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду заяви, однак повноважного представника в судове засідання 16.02.2026 не направив, жодних заяв чи клопотань суду не подав.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання 16.02.2026 не з`явився, належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду заяви, шляхом скеровування кореспонденції суду за адресою, зазначеною ТОВ «Фінансова компанія «Технофінанс» у заяві від 05.02.2026, однак причини поважності неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» від 05.02.2026 про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачу дублікату виконавчого листа, а також матеріали цивільної справи № 141/717/20, доходить наступних висновків.

Щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником.

В провадженні Оратівського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 141/717/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.04.2013 у сумі 33958,88 грн.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 29.12.2020 у справі № 141/717/20 позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.04.2013 в розмірі 14704,06 грн та витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 910,16 грн; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

22.08.2025 між АТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту клієнт) та ТОВ «Капіталресурс» (далі по тексту фактор) укладено договір факторингу № 8-22-08/2025 за умовами якого клієнт відступає належні йому права вимоги (прав вимоги), а саме права грошової вимоги клієнта до позичальників, зазначених у реєстрі боргових зобов`язань (за формою, що наведена у додатку №1 до цього договору, далі - реєстр боргових зобов`язань), який складається клієнтом, далі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами (з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них), що укладені між клієнтом та боржниками, та перелік яких наведено згідно з відповідним реєстром боргових зобов`язань, далі за текстом - основні договори або кредитні договори, а фактор здійснює фінансування клієнта шляхом купівлі у нього прав вимоги та сплачує клієнту за права вимоги грошові кошти (купівельну ціну) у сумі та у порядку, визначених цим договором (абзац 1 та абзац 2 п. 1 договору факторингу № 8-22-08/2025).

Як убачається з акту приймання-передачі реєстру боргових зобов`язань № 4 від 10.09.2025 за договором факторингу № 8-22-08/2025 від 22.08.2025, АТ КБ «ПриватБанк» (передав, а ТОВ «Капіталресурс» прийняв реєстр боргових зобов`язань № 4 від 10 вересня 2025 року. Згідно з реєстром боргових зобов`язань № 4 від 10.09.2025 кількість основних договорів, за якими відступаються права вимоги, складає 59140 одиниць. Заборгованість боржників за правами грошової вимоги, що відступається згідно з реєстром боргових зобов`язань № 4 від 10.09.2025, становить 477 945 256,47 грн.

Відповідно до інформації, що міститься у витягу з реєстру боргових зобов`язань № 4 до договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22.08.2025, АТ КБ «ПриватБанк» було відступлено, а ТОВ «Капіталресурс» було набуто право вимоги заборгованостей до боржників на умовах, передбачених договором факторингу № 8-22-08/2025 від 22.08.2025, у якому за порядковим номером 428983 зазначено ОСОБА_1 , заборгованість якого за кредитним договором № б/н становить 14704,06 грн.

Отже, ТОВ «Капіталресурс» було наділено правом грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (ч. 2 ст. 512 ЦК України).

У відповідності до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За приписами абзацу 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Отже, за змістом положень статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється його правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). А підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Виходячи із наведених положень закону, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від первісного кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

З огляду на зміст статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням положень ст. ст. 55, 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Відтак, звернення правонаступника первісного кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд зауважує, що норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене та той факт, що 22.08.2025 на підставі договору факторингу № 8-22-08/2025 первісним стягувачем АТ КБ «ПриватБанк» було відступлено ТОВ «Капіталресурс» права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 25.04.2013, а ТОВ «Капіталресурс» набуло права вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 25.04.2013 та стало новим кредитором боржника ОСОБА_1 , при цьому, інші учасники справи № 141/717/20 не заявили вимог про недійсність (нікчемність) договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22.08.2025, суд доходить висновку, що заява ТОВ «Капіталресурс» від 05.02.2026 у частині заміни сторони виконавчого провадження у справі № 141/717/20 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України та не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Щодо підстав видачі дублікату виконавчого документа у справі № 141/717/20.

Як установлено судом та убачається з матеріалів цивільної справи № 141/717/20, після набрання рішенням суду від 29.12.2020 законної сили 05.03.2021 судом було видано два виконавчих листи, а саме: про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.04.2013 в розмірі 14704,06 грн, а також про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» витрат по відшкодуванню судового збору в сумі 910,16 грн.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було пред`явлено виконавчий лист у цивільній справі № 141/717/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.04.2013 в розмірі 14704,06 грн до примусового виконання.

12.05.2021 Оратівським районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження № 65376648.

Також 12.05.2021 головним державним виконавцем Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Т.М. було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору, а також постанови про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника.

Однак, 13.06.2021 головним державним виконавцем Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Т.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, оскільки встановлено, що боржник за адресою, вказаною у виконавчому документі не проживає, та майна, на яке можна звернути стягнення за вказаним місцем проживання не виявлено, а тому стягнення не проводилося.

Як убачається з інформації, що міститься у Єдиному реєстрі боржників, сформованої станом на 08.01.2026, за даними пошуку інформації відносно боржника ОСОБА_1 у реєстрі є лише один запис про виконавче провадження № 65376648.

Оскільки оригінал виконавчого листа у цивільній справі № 141/717/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.04.2013 в розмірі 14704,06 грн на адресу первісного стягувача АТ КБ «ПриватБанк» не надходив, а тому зазначений виконавчий лист не був переданий ТОВ «Капіталресурс» як новому кредитору відповідно до договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22.08.2025, та, як наслідок цього, позбавляє ТОВ «Капіталресурс» можливості реалізації своїх прав нового стягувача.

Згідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення - це завершальна стадія судового провадження у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Конституційний Суд України в рішенні від 27.01.2010 № 3рп/2010 (справа № 1-7/2010) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа (документа) фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11).

Верховний Суд у постанові від 19.04.2021 у справі № 2-1316/285/11 зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувана та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Отже, обов`язковою умовою для видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

При цьому, сам факт відсутності виконавчих документів у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що їх було втрачено.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом: у постанові від 19.05.2022 по справі № 0910/1097/2012, у постанові від 03.10.2022 по справі №2- 659/10, у постанові від 10.02.2022 по справі № 1328/105/12, у постанові від 04.10.2022 по праві № 2/2218/71/11, у постанові від 09 жовтня 2019 у справі № 2-6471/06, провадження № 61- 11034св19, та2-659/10, у справі у справі № 263/4331/18 (постанова від 18.11.2020), у постанові від 30.06.2022 по справі № 175/771/16.

Тобто, суд повинен встановити чи не сплив строк пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Також згідно підпункту 4 абз. 3 пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Отже, умовою для видачі дубліката виконавчого листа суду є подання відповідної заяви до суду відповідно до пункту 17.4. Перехідних положень ЦПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення (пункт 3.15 постанови Верховного Суду від 15.07.2021 у справі № 18/1147/11, від 17.08.2023 у справі № 910/22462/15).

Як убачається з матеріалів справи № 141/717/20, первісний стягувач АТ КБ «ПриватБанк» звертався до виконавчої служби для примусового виконання, однак постановою державного виконавця від 13.06.2021 виконавчий документ було повернуто первісному стягувачу, у якій також, окрім іншого, було зазначено про можливість повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання у строк до 13.06.2024.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» переривався, та встановлюється з дня його повернення. Водночас, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан і згідно підпункту 4 абз. 3 пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» строки виконавчого провадження, зокрема, і пред`явлення виконавчого документу до виконання перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Відповідно, строк для пред`явлення виконавчого документу переривався з моменту запровадження в країні воєнного стану, а тому строки пред`явлення виконавчого документу у справі № 141/717/20 не сплинули.

З огляду на фактичні обставини справи № 141/717/20, з метою забезпечення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, та не було змінене чи скасоване, суд доходить висновку, що заява ТОВ «Капіталресурс» від 05.02.2026 у частині видачі дублікату виконавчого листа у справі № 141/717/20 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, Закону України «Про виконавче провадження», п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 258, 260, 442 ЦПК України, п. 4 ч. 17 Перехідних положень ЦПК України, суд

П О С ТА Н О В И В :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» від 05.02.2026 про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачу дублікату виконавчого листа у справі № 141/717/20 задовольнити.

2. Замінити стягувача АТ КБ «ПриватБанк» () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» (; адреса: 04073, м. Київ, пр-т С. Бандери, буд. 28-А) при виконанні рішення суду у справі № 141/717/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» дублікат виконавчого листа у справі № 141/717/20, виданого 05.03.2021 Оратівським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.04.2013 в розмірі 14704,06 грн.

4. Копію ухвали суду направити учасникам справи № 141/717/20.

Ухвалу суду оформлено та виготовлено 20.02.2026.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів після її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Климчук