Справа № 462/618/26
провадження 2/462/1122/26
У Х В А Л А

04 лютого 2026 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., вивчивши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТНОВИВ:

директор ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» Наваренко В.Г., звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

За змістом ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 58 ЦПК України).

Згідно п. 1 ч. 1, 3 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Так, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що станом на дату звернення до суду керівником ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», є саме Наваренко В.Г., оскільки витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань поданий до суду станом на 25 серпня 2021 року, тоді як позовна заява що підписана від імені вказаної особи подана до суду 27 січня 2026 року. Відсутність актуальних станом на дату звернення до суду має істотне значення, оскільки законодавство вимагає підтвердження актуального статусу посадової особи на момент вчинення нею юридично значимих дій. Більше того, з урахуванням можливості зміни керівних органів товариства протягом 5 років в порядку, передбаченому законодавством, суд позбавлений можливості самостійно встановити факт перебування конкретної особи на посаді керівника без офіційних документів рішень наглядової ради, виписок з ЄДР чи інших належних підтверджень.

Водночас суд звертає увагу, що виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не може вважатися належним доказом на підтвердження повноважень керівника звертатися до суду від імені товариства. Із вказаної виписки лише вбачається, що певна особа займає посаду керівника, однак такі відомості не розкривають змісту його компетенції та не визначають, які саме дії директор має право вчиняти самостійно, а які потребують попереднього схвалення або рішення загальних зборів, оскільки як вбачається з наявної в справі виписки, органами управління зазначено загальні збори учасників, та директор.

Згідно з положеннями законодавства та загальними засадами корпоративного управління, керівник реалізує виконавчі функції в межах, визначених статутом або рішенням загальних зборів учасників, які є вищим органом управління товариства. Відтак, саме у статуті або протоколах зборів мають міститися відомості про те, чи уповноважено директора на вчинення певних дій одноособово зокрема, на подання позову, видачу довіреності або представництво інтересів юридичної особи у суді без додаткового рішення учасників.

Однак, як убачається з матеріалів справи, жодних доказів, які б підтверджували наявність у директора товариства таких повноважень, не надано. У справі відсутні статут товариства, витяг із нього щодо компетенції керівника, рішення або протокол загальних зборів, якими б прямо передбачалося право керівника видавати довіреності від імені товариства в одноособовому порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, оскільки за своєю формою поданий до суду позов не відповідає вимогам п. 1 ч.4 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст.185, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - повернути позивачу разом з доданими до неї документами.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання її копії.

Суддя: А.І. Ліуш