Справа № 455/329/26
Провадження № 2/455/381/2026
УХВАЛА

23 лютого 2026 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Івасенко С.М., розглянувши позовну заяву з додатками Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами ,

В С Т А Н О В И В:

20.02.2026 року представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» Мишевська Н.М. звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із позовною заяву про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2026 року справу передано для розгляду судді Івасенко С.М.

Вивчивши позовну заяву з додатками, вважаю, що вона підлягає поверненню заявнику.

Згідно частини другої статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частини сьомої статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з частиною першою статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Такі випадки передбачені частиною другою статті 60 ЦПК України, відповідно до якої під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути заборгованість у сумі 104710,00 гривень, тобто ціна позову перевищує тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 3328,00 грн *30=99840,00 грн).

Заявниця стверджує, що малозначними справами є справи з ціною позову до 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних, але такий критерій малозначності діяв до 19.07.2024 року ( до прийняття Закону України № № 3831-IX). Позовну заяву подала 20.02.2026 року та відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України мала керуватися актуальним процесуальним законом.

Відповідно до положень п. 2 ч. 6 статті 19 ЦПК України, справа за цим позовом може бути визнана судом малозначною. Тобто, лише якщо суд знайде підстави для прийняття заяви до розгляду та визнає справу малозначною вона набуде такого статусу. До визнання справи з ціною позову від 30 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб малозначною така справа такою не є і представництво в такому випадку здійснюється або в порядку самопредставництва або через адвоката.

Отже, на час вирішення питання про відкриття провадження у справі ця справа не є малозначною.

Починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами само представництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Тобто, процесуальний закон визначає, що представники сторін, третіх осіб, а також осіб, які за законом мають право звертатися до суду в інтересах інших, можуть діяти у судовому процесі або за правилами самопредставництва, або як власне представники. Останніми можуть бути: адвокати, законні представники, а у випадках, визначених у процесуальних законах, зокрема у малозначних справах, справах незначної складності, - інші особи (ст. 60 ЦПК України). Повноваження саме цих представників підтверджують документи, визначені у ч. ч. 1, 4 ст. 62 ЦПК України.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному судочинстві можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

З позовної заяви вбачається, що вона підписана Мишевською Н.М., повноваження якої підтверджуються копією довіреності №7 від 29.10.2025 року, натомість доказів, що вона є працівником позивача не має.

Важаю за необхідне додати, що згідно з висновком викладеним у постанові ВП ВС, особи, які представляють юридичну особу за довіреністю та виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, діють від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 р. у справі № 910/23346/16).

До позовної заяви не додані докази, які дозволяють встановити обсяг повноважень Мишевською Н.М. (наказ про призначення на посаду та статут, положення, трудовий договір, (контракт), посадова інструкція тощо).

Отже, додатки до позовної заяви не містять відомостей щодо наявності у Мишевської Н.М. права представляти інтереси позивача у порядку самопредставництва чи наявності у неї свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю за позовами, які не є малозначними.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що позовну заяву підписано та подано особою, якя не підтвердила процесуальної дієздатності вважаю за необхідне повернути позовну заяву.

Роз`снюю, що згідно частини сьомої статті 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із цією позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 19, 58, 60, 62, 175, 177, 185, 260, 261, 353 355 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заявупозовну заяву з додатками Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - повернути позивачу.

Роз`яснитипозивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.М. Івасенко