ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/605/26 Справа № 199/6204/25 Суддя у 1-й інстанції - ПОДОРЕЦЬ О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 24 червня 2025 року у складі судді Подорець О.Б.

у справі за позовом Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2025 року Аварійно-рятувальний загон спеціального призначення ГУ ДСНС України у Донецькій області звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 11 травня 2023 року ОСОБА_1 прийнято на службу цивільного захисту на посаду хіміка-розвідника відділення радіаційної та хімічної розвідки групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Донецькій області та укладено контракт № 273/23 про проходження служби цивільного захисту на 3 роки, який набрав чинності 12 травня 2023 року.

Відповідно до наказу від 28 серпня 2023 року № 181 о/c ОСОБА_1 було надано одноразову грошову допомогу після укладання першого контракту в розмірі 21472,00 грн.

Зазначає, що 03 березня 2025 року за скоєння грубого дисциплінарного проступку, а саме у невиході ОСОБА_1 на службу 03 березня 2025 року без поважних причин, було проведено службове розслідування, за результатами якого з рятувальником-хіміком відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини АРЗ СП ГУ ДСНС України у Донецькій області сержантом служби цивільного захисту ОСОБА_1 згідно з наказом № 118 - НВ/50 1001 від 07 березня 2025 року було припинено контракт та звільнено його зі служби цивільного захисту з не виплатою грошового забезпечення за час відсутності на службі без поважних причин з 03 березня 2025 року до дня звільнення із служби та було утримано виплачену одноразову грошову допомогу, яка підлягає поверненню за невідпрацьований час у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту у розмірі 8350,22 грн.

Наказом від 21 січня 2025 року № 30 «Про перебування на лікуванні, направлення на медико-психологічну реабілітацію, надання відпусток» сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_1 була надана частина щорічної основної відпустки за 2025 рік тривалістю 30 календарних днів, з 01 лютого 2025 року по 02 березня 2025 року, та з останнього при звільненні було утримано 15315,00 грн. - відрахувань за відпустку, яку він уже використав, але ще не «заробив».

Вказує, що після всіх утримань ОСОБА_1 має заборгованість перед управлінням в розмірі 10954,99 грн. (22481,96 грн. (загальна сума утримань) 11526,97 грн. (заробітна плата за березень)), яку останній у добровільному порядку не повернув

Враховуючи вищевикладене, вимішені звернутися до суду та просити стягнути на свою користь заборгованість у розмірі 10954,99 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 24 червня 2025 року у задоволенні позову Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виплати відповідачу одноразової грошової допомоги після укладання першого контракту, а також грошової виплати за період щорічної основної відпустки за 2025 рік, яка надавалась тривалістю 30 календарних днів, а тому заявлені вимоги позову, є безпідставними.

Не погодившись з рішення суду, Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення ГУ ДСНС України у Донецькій області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення суду скасувати та передати справу за належною юрисдикцією.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи. Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням правил цивільної юрисдикції, оскільки даний спір повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін, з таких підстав.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Судом встановлено, що 11 травня 2023 ркоу ОСОБА_1 було прийнято на службу цивільного захисту на посаду хіміка - розвідника відділення радіаційної та хімічної розвідки групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Донецькій області та укладено контракт № 273/23 про проходження служби цивільного захисту на 3 роки, який набрав чинності 12 травня 2023 року.

Згідно витягу з наказу (по особовому складу) м. Добропілля начальника АРЗ СП ГУ ДСНС України у Донецькій області від 28 серпня 2023 ркоу № 181 о/c ОСОБА_1 було надано одноразову грошову допомогу після укладання першого контракту.

Наказом начальника АРЗ СП ГУ ДСНС України у Донецькій області від 21 січня 2025 року № 30 «Про перебування на лікуванні, направлення на медико-психологічну реабілітацію, надання відпусток» сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_1 , рятувальнику-хіміку відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини АРЗ СП ГУ ДСНС України у Донецькій області була надана частина щорічної основної відпустки за 2025 рік тривалістю 30 календарних днів, з 01 лютого 2025 року по 02 березня 2025 року, з виїздом до м.Варшава Республіка Польща (без надання додаткових днів на дорогу).

Згідно з наказом т.в.о. начальника АРЗ СП ГУ ДСНС України у Донецькій області «Про висновки службового розслідування та покарання винного» № 118 - НВ/50 1001 від 07 березня 2025 року за грубе порушення дисципліни, а саме: невиконання службових обов`язків, вчинення дій, які полягають в порушенні службової дисципліни та, які підривають авторитет органів та підрозділів цивільного захисту, вирішено клопотати перед керівництвом Головного управління щодо накладення на сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , рятувальника-хіміка відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини АРЗ СП ГУ, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку зі скоєнням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту. Т.в.о. начальника відділення (головного бухгалтера) відділення економіки і фінансів АРЗ СП Головного управління старшому лейтенанту служби цивільного захисту Віховській Н.О., не виплачувати грошове забезпечення сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_1 за час відсутності на службі без поважних причин з 03 березня 2025 року до дня звільнення зі служби.

Відповідно до розрахунку утримання коштів з сержанта служби цивільного захисту рятувальника-хіміка відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини ОСОБА_1 за березень 2025 року всього в березні 2025 року з урахуванням податків нараховано 11526,97 грн. (нараховано 12133,65 грн., з урахуванням військового збору 5% (606,68 грн.)): 181,94 грн. (2820,00/31*2) - нараховано посадовий оклад з 01 березня 2025 року по 02 березня 2025 року; 47,74 грн. (740,00/31*2) нараховано оклад за спеціальне звання з 01 березня 2025 року по 02 березня 2025 року; 57,42 грн. (890,00/31 *2) нарахована надбавка за вислугу років (25% від суми посадового окладу 2820,00 грн. та окладу за спеціальне звання 740,00 грн.) з 01 березня 2025 року по 02 березня 2025 року; 143,55 грн. (2225,00/31*2) нарахована надбавка за ОПС (50% від суми посадового окладу 2820,00 грн., окладу за спеціальне звання 740,00 грн. та надбавки за вислугу років 890,00 грн.) з 01 березня 2025 року по 02 березня 2025 року; 11703,00 грн. нарахована премія за лютий 2025 року (415% від посадового окладу 2820,00 грн.).

Всього в березні 2025 року з урахуванням податків утримано 22481,96 грн.,з яких: 15315,00 грн. - відрахування із грошового забезпечення за 25 к.дн. щорічної основної відпустки за 2025 рік, що були використані за рахунок частини календарного року, яка залишилася після звільнення зі служби (18378,00 грн. (грошове забезпечення)/30 к.дн. * 25 к.дн. надмірно використаної відпустки); 8350,22 грн. - утримання виплаченої одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту в сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту (21472,00 грн. (сума одноразової грошової допомоги при укладенні першого контракту) / 36 міс. (період першого контракту) *14 повних місяців, які залишились до закінчення дії контракту).

Згідно довідки щодо заборгованості від 29 квітня 2025 року №49 станом на 29 квітня 2025 року за колишнім рятувальником-хіміком відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Донецькій області сержантом служби цивільного захисту ОСОБА_1 рахується заборгованість 10954,99 грн., яка виникла при остаточному розрахунку грошового забезпечення при звільненні.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із чч. 1, 2 та 3 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України, служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

На рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 103 Кодексу цивільного захисту України з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту може бути укладено контракт про проходження служби цивільного захисту

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу визначені Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 року № 623 (Інструкція).

Згідно п. 1 розділу XХVІ Інструкції, особам рядового і начальницького складу після укладання керівником органу управління (підрозділу) з ними першого контракту та вступу до виконання обов`язків за посадою, на яку вони призначені, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року: особам рядового складу вісім; особам молодшого начальницького складу дев`ять; особам середнього, старшого та вищого начальницького складу - десять.

Виплата особам рядового і начальницького складу одноразової грошової допомоги після укладання першого контракту здійснюється на підставі наказу керівника органу управління (підрозділу), в якому вони проходять службу за контрактом, проект якого готується підрозділом персоналу (п. 2 розділу XХVІ Інструкції).

Відповідно до п. 4 розділу XХVІ Інструкції у разі звільнення особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту зі служби до закінчення терміну першого контракту (крім звільнених за віком, станом здоров`я, через систематичне невиконання умов контракту керівником відповідного органу управління (підрозділу) та у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) проводиться утримання виплаченої одноразової грошової допомоги після укладання першого контракту в сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту.

Згідно ст.127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) роботодавця: 1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках роботодавець вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми; 2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 ст. 36 і пунктах 1, 2 і 5 ст. 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію; 3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (ст. 136).

Згідно ч. 26 ст. 129 Кодексу цивільного захисту України, у разі звільнення із служби осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту до закінчення календарного року, за який такі особи використали щорічну основну відпустку, крім осіб, які звільняються із служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штату чи проведенням організаційних заходів, на підставі наказу керівника (начальника) органу та підрозділу цивільного захисту проводиться відрахування з грошового забезпечення за дні відпустки, використані в рахунок тієї частини календарного року, що залишилася після звільнення відповідних осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Відповідно до вимог ч.3 та ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У розумінні положень ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив, що згідно з наказом № 118 - НВ/50 1001 від 07 березня 2025 року було припинено контракт та звільнено його зі служби цивільного захисту з не виплатою грошового забезпечення за час відсутності на службі без поважних причин з 03 березня 2025 року до дня звільнення із служби, та утриманням виплаченої одноразової грошової допомоги, яка підлягає поверненню за невідпрацьований час у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту з урахування матеріальної допомоги.

Разом з тим, позивачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виплати відповідачу одноразової грошової допомоги після укладання першого контракту, та грошової виплати за період щорічної основної відпустки за 2025 рік, яка надавалась останньому тривалістю 30 календарних днів, що позбавляє суд можливості перевірити факт наявності у відповідача заборгованості.

Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду першої інстанції, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої позовні вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування, просили розглянути справу у їх відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вважає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Колегія суддів звертає увагу, що завданням цивільного судочинства у контексті ст. 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням правил цивільної юрисдикції, оскільки даний спір повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки за суб`єктним складом, предметом спору, обраним позивачем способом захисту та характером спірних правовідносин, спір за вирішенням якого позивач звернувся до суду підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки не носить ознак публічно-правового характеру, а тому не може бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції, та як наслідок повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції незаконно відмовив у задоволенні позову та не в повній мірі встановив дійсні обставини справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодних додаткових обґрунтувань чи нових доказів, що не були подані скаржником до суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И А Л А:

Апеляційну скаргу Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 24 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2026 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Суддя: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна