16 лютого 2026 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Муленко Я.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру отриманої державної соціальної допомоги, -
Позивач Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру отриманої державної соціальної допомоги, в обґрунтування позову вказавши наступне.
В Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради перебуває особова справа ОСОБА_1 , яка перебувала на обліку з 2006 року в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Виплата допомоги відповідачу перераховувалася і продовжувалася на підставі поданих відповідних документів в порядку, передбаченому чинним законодавством, а з 24.02.2022 на період воєнного стану виплату допомоги було автоматично продовжено.
Після досягнення повноліття ОСОБА_2 11.01.2023 року особисто звернулася до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району із заявою про призначення їй відповідної допомоги, при цьому, її мати - ОСОБА_3 продовжувала отримувати призначену допомогу на доньку, будучи повідомленою про обов`язок повідомити Управління про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсацій та пільг.
На підставі викладеного, у зв`язку із одночасним отриманням допомоги відповідачем та її донькою, сума переплати надмірно отриманої допомоги ОСОБА_3 за період з 01.02.2023 року по 31.08.2023 року склала 14 700 гривень. 21.08.2023 року ОСОБА_3 власноруч складено заяву про самостійне погашення надміру отриманої допомоги у 14 700 гривень рівними частинами, починаючи з вересня 2023 року, щомісячно по 2 000 гривень, однак жодних виплат не здійснено.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь надміру отриману державну соціальну допомогу в розмірі 14 700 гривень та покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 гривень.
Ухвалою судді від 23.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.
Представник позивача суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових викликів поштовим відправленням за адресою реєстрації її місця проживання. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_1 від 03.10.2006 року та на підставі поданих медичних документів їй було призначено державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку відповідач отримувала до серпня 2023 року включно, що підтверджується копіями матеріалів особової справи відповідача, яка перебуває на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради (а.с. 7-21).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» , право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років.
Згідно із письмовою заявою ОСОБА_2 від 11.01.2023 року, після досягнення повноліття, остання звернулася до органу праці та соціального захисту населення щодо призначення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, яка була їй призначена на підставі рішення Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 10.02.2023 року (а.с. 22-27).
Згідно з п. 16 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 р. № 79 (далі Порядок), у разі виникнення обставин, які зумовлюють припинення виплати надбавки на догляд, отримувач зобов`язаний повідомити про це органу соціального захисту населення. Припинення надбавки на догляд у такому разі проводиться з місяця, що настає за тим, в якому виникли зазначені обставини (в редакції чинній на час виникнення правовідносин).
Згідно з абзацом 5 п. 26 Порядку, якщо отримувачем приховано чи подано недостовірні дані або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги, надбавки на догляд та визначення їх розміру, що призвело до надмірних виплат коштів, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги, надбавки на догляд та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану отримувача; повідомляють отримувачу про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення (в редакції чинній на час виникнення правовідносин).
Згідно з п. 27 Порядку, надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги, надбавки на догляд повертаються: отримувачем самостійно; за згодою отримувача у повному обсязі за рахунок наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.
У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги, надбавки на догляд такі суми стягуються в судовому порядку (в редакції чинній на час виникнення правовідносин).
Згідно з письмовою заявою ОСОБА_3 від 21.08.2023 року, остання звернулася до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради з проханням про самостійне погашення надміру отриманої допомоги у розмірі 14 700 гривень рівними частинами, починаючи з вересня 2023 року щомісячно по 2 000 гривень (а.с. 30).
Матеріали справи не містять будь-яких даних про здійснення відповідачем виплат по погашенню надміру отриманої допомоги, та нею не надано таких даних і суду.
На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, про те, що причиною надміру отриманої державної соціальної допомоги відповідачем, стала недобросовісність зі сторони набувача виплати, яка проявилась у неподанні та/або приховуванні відомостей, що вплинули на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги.
Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України , особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума надміру отриманої державної соціальної допомоги відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по її погашенню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму надміру отриманої державної соціальної допомоги у розмірі 14 700 гривень.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 гривень, відповідно до платіжної інструкції № 9637 від 11.12.2025 року (а.с. 40).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру отриманої державної соціальної допомоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради суму надміру отриманої державної соціальної допомоги за період з 01.02.2023 по 31.08.2023 у розмірі 14 700 гривень 00 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 гривні 00 копійок, а всього стягнути 17 728 (сімнадцять тисяч сімсот двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 16 лютого 2026 року.
Суддя В.В. Калюжна