Справа № 274/214/26
Провадження № 2-о/0274/1/26
Ухвала

про повернення заяви

03.02.2026 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Мирославська сільська рада Бердичівського району Житомирської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу -

встановив:

На розгляд Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшла зазначена заява. Зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник просить в судовому порядку встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - Державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ № 145155 від 09.09.2002 року, виданого Бердичівською райдержадміністрацією Житомирської області, на підставі розпорядження Бердичівської райдержадміністрації № 166 від 10.08.2002 року.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 12.01.2026 заяву залишено без руху та заявнику був наданий строк для усунення недоліків.

Копія ухвали направлялась ОСОБА_1 на адресу, зазначену у заяві: АДРЕСА_1 .

13.01.2026 конверт з копією ухвали суду від 12.01.2026, адресований ОСОБА_1 повернувся до суду з довідкою АТ «Укрпошта» «причина повернення: адресат відсутній за вказаною адресою».

У Постанові від 14 серпня 2020 у справі № 904/2584/19 Верховний Суд зробив висновок, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

За таких обставин, враховуючи, що заявнику ухвала направлялась за належною поштовою адресою, суд приходить до висновку, що є підстави вважати, що заявник був належним чином повідомлений судом про залишення його заяви без руху у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Так, до повноваження суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

На поштовому конверті у довідці про причини повернення кореспонденції днем проставлення відмітки про повернення поштової кореспонденції є 21.01.2026 року, а відтак суд виходить із того, що копія ухвали про залишення позову без руху вручена заявнику 21.01.2026 року.

Враховуючи викладене, останнім днем виконання ухвали суду про залишення заяви без руху та усунення заявником виявлених судом недоліків форми та змісту заяви було 31.01.2026 року, однак станом на час постановлення цієї ухвали заявник не усунув недоліків заяви.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 недоліки заяви не усунув, не цікавився провадженням у справі, не звертався із заявами про надання інформації про її рух, не знайомився з матеріалами, а конверт з ухвалою про залишення заяви без руху повернувся із посиланням на відсутність адресата за місцем проживання, що свідчить про те, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про залишення його заяви без руху, вважаю, що заяву слід визнати неподаною та повернути заявнику.

При цьому, суд зазначає, що повернення заявнику його заяви не буде мати для нього негативних наслідків, оскільки він не позбавлений права повторно подати до суду аналогічну заяву, яка не буде містити недоліків, які були зазначені в ухвалі суду від 12.01.2026 року.

Керуючись ст. 185, 258-261,34 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Мирославська сільська рада Бердичівського району Житомирської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання її копії.

Суддя: Т.М.Вдовиченко