Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/201/26
У Х В А Л А

20.02.2026 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Федишин І.В., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ЦЕНТРАЛЬНИЙ-К», Акціонерного товариства «КРАСИЛІВСЬКИЙ МАШЗАВОД» про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (Ідентифікатор об`єкту нерухомого майна 01.2697488.4966085.20241223.57.3689.98), в розмірі сплачених пайових внесків на суму 808 970 гривень, на підставі Договору № 17-4 пайової участі в будівництві від 14.06.2024.

Поданий ОСОБА_1 позов не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України з огляду на таке.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 1 статті 2 ЦПК визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що суд не надає декларативних рішень за відсутності спору про право; спосіб захисту має бути належним та відповідати характеру порушення; відсутність спору свідчить про відсутність предмета судового розгляду.

Відповідно до позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 25 вересня 2019 року, справа № 753/2187/17, провадження № 61-12899св18, як правило, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі №917/1739/17, провадження №12-161гс19 вказано, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

В матеріалах, доданих позивачем до позовної заяви, міститься акт приймання-передачі квартири від 01.11.2025, в п. 3 якого зазначено: «З моменту підписання даного Акту власником двокімнатної квартири АДРЕСА_2 (Ідентифікатор об`єкту нерухомого майна 01.2697488.4966085.20241223.57.3689.98), відповідно до Договору № 17-4 пайової участі в будівництві від 14.06.2024, є ОСОБА_1 ».

Однак, предметом позовних вимог ОСОБА_1 зазначила прохання до суду визнати за нею право власності на вищевказану квартиру, яке, як вбачається з наведеного Акту приймання-передачі квартири, що доданий нею до позовної заяви, вже за нею визнано відповідачем.

Відповідно до статті 4 ЦПК України судовий захист надається лише в разі порушення, невизнання або оспорювання прав чи інтересів особи.

Саме по собі бажання отримати судове рішення про визнання права власності за відсутності спору про право не є підставою для звернення до суду.

Водночас зі змісту позовної заяви не вбачається, в чому саме полягає спір про право; які права позивача порушені, невизнані або оспорюються; хто саме заперечує чи не визнає її право власності; з яких підстав виникла необхідність судового захисту.

Звернення з вимогою про визнання права власності можливе лише за наявності спору про право або неможливості оформлення права в інший спосіб.

Оскільки подані матеріали свідчать про наявність у позивача акта приймання-передачі квартири, який виданий одним із зазначених у позові відповідачів та підтверджує наявність у позивача права власності на квартиру і не містять обґрунтування наявності спору про це ж право власності, слід визнати, що позовна заява подана без дотримання вимог статті 175 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Тому позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ЦЕНТРАЛЬНИЙ-К», Акціонерного товариства «КРАСИЛІВСЬКИЙ МАШЗАВОД» про визнання права власності слід залишити без руху, про що повідомити позивача та надати їй строк для виправлення вказаних недоліків шляхом подання до суду уточненої позовної заяви, в якій зазначити: в чому полягає спір про право; обґрунтувати, яке саме право порушене, невизнане або оспорюється; хто саме заперечує чи не визнає її право власності; з яких підстав виникла необхідність судового захисту, надати докази порушення її прав та законних інтеересів, уточнити позовні вимоги та підстави звернення до суду, а також подати копії уточненої позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Керуючись стст. 2, 3, 13, 23, 43, 81, 95, 175-177, 185, 258, 260, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ЦЕНТРАЛЬНИЙ-К», Акціонерного товариства «КРАСИЛІВСЬКИЙ МАШЗАВОД» про визнання права власності залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, заява вважається неподаною і буде йому повернута.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду .

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Федишин