Справа № 293/117/26
Провадження № 2-о/293/16/2026
УХВАЛА

04 лютого 2026 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи заяву ОСОБА_1

заінтересована особа:

1. Ставищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського Міжрегіонального управління міністерства юстиції України;

2. ОСОБА_2

про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2026 заявниця ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства, за змістом якої просить:

- встановити факт батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що встановлення такого факту необхідне для оформлення спадкових прав після смерті батька.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч.1 та ч.2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Статтею 130 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи, визначено частиною 1 статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним.

Так, згідно із ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язано з наступним вирішення спору про право.

Суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту батьківства, заявник просить встановити, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Метою встановлення такого права заявник зазначає як оформлення спадкових прав після смерті батька.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Зазначені заявником обставини дають підстави вважати, що вимога ОСОБА_1 фактично пов`язана з вирішенням спору про право/спадкових прав.

Крім того заявник вказує, що батько загинув на війні,що вказує на те, що у разі задоволення заяви встановлений факт прямо впливає на виникнення майнових та інших прав заявника, які прямо зачіпають права та інтереси інших осіб`які не є учасниками даної справи, внаслідок чого виникає спір про право, що фактично унеможливлює розгляд поданої заяви , в порядку окремого провадження.

Таким чином, вирішення питання про встановлення факту батьківства не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із матеріалів справи встановлено спір про право, що підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Відтак, враховуючи викладене, суд уважає, що вимоги заявника про встановлення факту батьківства не є вимогою, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст. 293, 315 ЦПК України, тому суд відмовляє у відкритті провадження у справі відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України, оскільки із заяви про встановлення факту батьківства вбачається спір про право.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 258-261, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства на підставі ч.4 ст. 315 ЦПК України.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до суду з даною заявою в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана: 04.02.2026

Суддя Людмила ЛОСЬ