Номер провадження: 22-ц/813/1268/26
Справа № 504/1387/24
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Вінської Н.В. 05 листопада 2024 року у с. Доброслав Одеської області, -

встановила:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із позовом до ПАТ «HACK «Оранта» про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 55384,26 грн., пені в сумі 3086,99 грн., трьох відсотків річних в сумі 309,54 грн. та інфляційних витрат в сумі 221,54 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що 08.08.2023 року ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Toyota реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 22 км. + 300 м. а/д Одеса-Южне виїхала на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом Citroen реєстраційний номер НОМЕР_2 , який по інерції допустив зіткнення з транспортним засобом OPEL реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався позаду нього. В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам були завдані механічні пошкодження.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.12.2023 року ОСОБА_2 було визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (копія постанови додається).

Власником пошкодженого автомобіля OPEL реєстраційний номер НОМЕР_3 є позивач ОСОБА_1 .

Згідно Висновку експерта №001-СЕ/24 від 22.09.2023 року, ринкова вартість автомобіля позивача OPEL, реєстраційний номер НОМЕР_3 , у непошкодженому стані становить 248131,27 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 303001,54 грн., а отже, на підставі п. 8.2, 7.3 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», автомобіль позивача визнано фізично знищеним.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Toyota реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 на час настання пригоди була застрахована в ПАТ «HACK «Оранта» відповідно до полісу №212907601. При цьому, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, за страховим полісом становила 160000,00 грн.

04.01.2024 року ПАТ «HACK «Оранта», без погодження з потерпілим (позивачем) ОСОБА_1 та без проведення оцінки/експертизи, було перераховано позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 89107,93 грн., тобто значно меншому за розмір збитку, визначений судовим експертом.

ОСОБА_1 не погодився із розміром виплати страхового відшкодування, зазначаючи, що ринкова вартість автомобіля становить 144492,19 грн., а у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП вартість складає 103639,08 грн. Оскільки ПАТ «HACK «Оранта» було виплачено 89107,93 грн., то сума недоплаченої регламентної виплати становить 55384,26 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.11.2024 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «HACK «Оранта» на користь ОСОБА_1 53884,26 грн. - матеріальний збиток; 3003,38 грн. пеню, 300,34 грн. три відсотки річних, 377,84 грн. інфляційні витрати, а загалом 57565,82 грн.

Стягнуто з ПАТ «HACK «Оранта» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1181,79 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 4000 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 12000 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «HACK «Оранта», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вимоги ОСОБА_1 є незаконними та направленими на безпідставне збагачення за рахунок ПАТ «НАСК «Оранта». Судом першої інстанції не було враховано що, розрахунок страхового відшкодування за страховим випадком, який стався 08.08.2023 року, апелянтом було здійснено відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV зі змінами та доповненнями. Крім того, з розрахунку страхового відшкодування від 28.12.2023 року, страхового акту № ОЦВ- Х- 23-15-95573/1 вбачається, що матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу ОСОБА_1 , внаслідок пошкодження при ДТП, складає 89107,93 грн.

ПАТ «НАСК «Оранта», на підставі вищезазначених документів, здійснило виплату страхового відшкодування ФОП ОСОБА_3 на ремонт автомобіля Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_3 , у розмірі 89107,93 грн., у зв`язку із чим правових підстав для задоволення позовних вимог у суду першої інстанції не було.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ПАТ «НАСК «Оранта» підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, 08.08.2023 року о 14:00 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Toyota реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 22 км. + 300 м. а/д Одеса-Южне виїхала на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом Citroen реєстраційний номер НОМЕР_2 , який по інерції допустив зіткнення з транспортним засобом OPEL реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався позаду нього. В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам були завдані механічні пошкодження.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.12.2023 року ОСОБА_2 було визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 є власником пошкодженого транспортного засобу OPEL реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

28.12.2023 року ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило на користь позивача страхове відшкодування (регламентну виплату) у розмірі 89107,93 грн., що визнається сторонами.

Згідно висновку судового експерта Кеосак А.П. № 001-СЕ/24 від 28.02.2024 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу OPEL реєстраційний номер НОМЕР_3 , склала 303001,54 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП складала 248131,27 грн., а отже, вартість відновлювального ремонту більше ринкової вартості, у зв`язку із чим матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 248131,27 грн., оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно. Ринкова вартість колісного транспортного засобу - автомобіля OPEL, реєстраційний номер НОМЕР_3 , у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 103639,08 грн.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У ст. 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування», страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем.

Згідно ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.

Згідно ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року передбачено, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі ст. 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , врахувавши, що розмір страхового відшкодування повинен бути зменшений на розмір франшизи, який складає 1500 грн., а отже, до стягнення із відповідача підлягало страхове відшкодування в сумі 53884,29 грн.

Згідно п. 12.1, ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, відповідно до положень п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», саме винуватець ДТП повинен компенсувати суму франшизи у розмірі 1500 грн., однак, такі вимоги позивачем не пред`являлись.

Необґрунтованими при цьому є посилання ПАТ «НАСК «Оранта» на доданий до апеляційної скарги розрахунок страхового відшкодування, оскільки такий розрахунок не містить детального обґрунтування зазначених у ньому сум. Крім того, у разі незгоди із висновком експерта, наданим позивачем, представник відповідача мав право заявити клопотання про призначення судом експертизи для встановлення розміру спричиненої матеріальної шкоди або надати висновок експерта, виготовлений на замовлення сторони, чого апелянтом зроблено не було.

Щодо позовних вимог про стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, 3% річних та втрат від інфляції.

Згідно п. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18) зазначено, що позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

При пред`явлені позову позивачем проведено розрахунок пені, трьох відсотків річних, та інфляційних втрат за період з 04.01.2024 року по 11.03.2024 року на суму 55384,26 грн., у зв`язку із чим проведений позивачем розрахунок судом першої інстанції правильно скореговано відповідно до суми страхової виплати, задоволеної судом.

Також позивач, у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати, які складались із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн. та витрат на проведення експертного дослідження пошкодженого транспортного засобу в сумі 4000 грн.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141ЦПКУкраїни при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що документально підтверджені судові витрати на проведення експертного дослідження в сумі 4000 грн., а також понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 12000 грн. є обґрунтованими, доведеними, та підлягали компенсації.

Доводи апеляційної скарги представника ПАТ «НАСК «Оранта» були предметом розгляду суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду першої інстанції, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.11.2024 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2026 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе