Справа № 682/3324/25
Провадження № 2/682/251/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря судових засідань Придачук Г.Л., представника позивача Маринюка С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ганнопільської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до Ганнопільської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування поданого позову вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Лубни Полтавської області померла ОСОБА_3 , після її смерті спадкова справа не заводилась, довідку про склад сім`ї на день її смерті не здобуто. Позивач має право на спадкування за заповітом, оскільки виявилось, що ОСОБА_3 було складено заповіт на випадок її смерті на ім`я позивача, який посвідчений Ганнопільською сільською радою та відповідно до якого, після її смерті позивач має право успадкувати належну спадкодавцю земельну частку (пай). Оскільки позивач незнав про існування заповіту, у встановлений строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 . Внаслідок цього, нотаріус своїм листом повідомив позивача про необхідність звернутись до суду для визначення позивачу.

Представник позивача вважає, що строк встановлений для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин зважаючи на наступне: в зв?язку з тим, що спадкодавець є сторонньою позивачу особою, позивач не перебував в родинних відносинах із спадкодавцем, яка проживала та померла в іншому населеному пункті іншої області, спадкодавець розпорядилася на випадок своєї смерті відносно належного їй майна - земельної частки (паю) на користь позивача, про існування заповіту позивачу не було відомо в силу того, що ні заповідач, ні орган самоврядування, не повідомляли про факт складання на користь позивача заповіту, також не розміщувалося оголошення у пресі відносно наявності заповіту чи смерті заповідача, крім цього про смерть спадкодавця позивачу було не відомо та відповідно позивач не мав підстав подавати заяву про прийняття спадщини. Про факт наявності заповіту та факт смерті заповідача стало відомо в 2025році.

За таких обставин, позивач звернувся до суду та просив визначити ОСОБА_1 додатковий строк, терміном в три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 18.12.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 19.01.2026.

19.01.2026 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 04.02.2026.

04.02.2026 в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав. Вважає, що строк пропущений з поважних причин, а тому просить позов задовольнити.

Від Ганнопільської сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Лубни, Полтавської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерті серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Згідно довідки-виписки, виданої Ганнопільською сільською радою, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 вибула з місця проживання 17.11.2000 року в Полтаву (а.с. 10).

Згідно відомостей щодо фізичних осіб, відомості щодо спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні, інформації щодо осіб, які проживали разом з вищевказаною громадянкою на момент смерті відсутня. Відомості щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_3 на території Полтавської міської територіальної громади відсутні (а.с. 11,12).

Згідно заповіту від 16.11.1998 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області, ОСОБА_3 заповіла: право на земельну частку (пай), посвідченою сертифікатом серії ХМ №001299, виданого Славутською райдержадміністрацією від 31.05.1996 р. та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповідаю ОСОБА_1 (а.с. 13-14).

Згідно довідки від ПП «Трудівник Полісся`Сьогодні», оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду не розміщувалося (а.с.18).

Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай), право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми ім..Лесі Українки, розміром 2,43 в умовних кадастрових гектарах належить ОСОБА_3 (а.с.19-20).

Із відповіді приватного нотаріуса Якимчук І.П. від 22.10.2025 року №235/01-16 слідує, що позивачем пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому необхідно звернутись до суду із позовною заявою про продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 21).

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Отже, відповідно до ст.ст. 1223,1233 ЦК України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом. Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 не проживав із спадкодавцем, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , але пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , поважними, зважаючи на те, що він був сторонньою особою для спадкодавця, не перебував в родинних чи інших близьких відносинах із спадкодавцем, разом із спадкодавцем не проживав, не знав про існування заповіту на його користь; у засобах масової інформації оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 не розміщувалось.

Вказані обставини є істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1223, 1233, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 352-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, терміном в три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 (с.Клепачі, Шепетівський р-н, Хмельницька обл., РНОКПП: НОМЕР_2 );

Представник позивача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

Відповідач: Ганнопільська сільська рада (с.Ганнопіль, Шепетівський р-н, Хмельницька обл., ).

Суддя Шевчук В. В.