Справа № 143/167/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18.02.2026 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Гуцол М.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення режиму спільної часткової власності нерухомого майна та виділення в натурі його частини,

встановив:

16.02.2026 до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення режиму спільної часткової власності нерухомого майна та виділення в натурі його частини.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя приходить до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 175 ЦПК України.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи, проте даних відомостей позивачем не зазначено.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем вказано ціну позову у розмірі 80 500 грн, однак до матеріалів позову не додано доказів, які б підтверджували таку вартість спірного майна.

Відтак, залишається незрозумілим, яким чином позивач визначив саме таку ціну позову, оскільки відсутні будь-які відомості щодо визначення дійсної (ринкової) вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельних ділянок, щодо яких заявлено вимогу про припинення режиму спільної часткової власності нерухомого майна та виділення в натурі його частини.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 1440 від 10 вересня 2003 року ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна. При цьому, висновок про оцінку майна є лише його частиною.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Відтак, позивачу слід надати звіти про оцінку які підтверджують дійсну вартість майна, з приводу якого у сторін виник спір.

За результатами проведеної оцінки та з урахуванням наведеного вище, позивачу необхідно буде вказати ціну позову та сплатити відповідну суму судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково суд роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу, це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення режиму спільної часткової власності нерухомого майна та виділення в натурі його частини - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку не усунення недоліків у встановлений строк заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя