Справа № 369/5451/22
Провадження № 2/369/549/26
20.02.2026 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І. О.,
при секретарі Іларіонові І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 369/5451/26 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09 квітня 2021 року приблизно о 13 год 30 хв в селі Софіївська Борщагівка Київської області, по вул І. Франка та вул. Л. Українки сталася ДТП за участі «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/5441/21 від 26.04.2021 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили.
Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована полісом обов`язкового страхування № 200165036 в ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП».
12 квітня 2021 року позивачем було надіслано повідомлення про ДТП через оператора поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендаційним листом з повідомленням про вручення.
14 квітня 2021 року ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ.КООП» було отримано повідомлення про ДТП яке було зареєстровано страховою за вх. № 9433. 14 червня 2021 року позивач подав до ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» заяву про виплату страхового відшкодування електронною поштою у зв`язку з тим, що був оголошений «карантин» щодо «COVID-19» та страхова компанія приймала документи електронною поштою.
13 серпня 2021 року представником позивача було подано заяву про виплату страхового відшкодування (доповнення) до ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» у зв`язку із проведенням незалежного автотоварознавчого дослідження через оператора поштового зв`язку «Укрпошта» цінним листом з описом вкладення.
ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» всупереч ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не здійснила виплату страхового відшкодування у строк 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.
21 квітня 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомляє, що Національним банком України за порушення нормативів застосовано захід впливу у вигляді тимчасового зупинення дії ліцензій на провадження діяльності з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим компаніям ПАТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП", ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай.", ПРАТ "СК "ГЛОБАЛ ГАРАНТ" та ТДВ "Міжнародна СК".
При цьому, МТСБУ інформує, що припинення членства АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" в МТСБУ не звільняє страховика від виконання зобов`язань згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Отже, Страхова компанія, на переконання позивача, має сплатити страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн.
Відповідно до Звіту про оцінку транспортного засобу №01-21/06 від 21 червня 2021 року вартість відновлюваного ремонту, завданого власнику транспортного засобу «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 становить 250 188,62 грн, ринкова (дійсна) вартість становить 221 755,65 грн та вартість матеріального збитку становить 221 755,65 грн.
Відповідно до Звіту № 02-21/06 від 21 червня 2021 року ринкова вартість «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням аварійних пошкоджень становить 72 405, 42 грн.
З урахуванням наведеного, позивач вважає, що відповідач 1 зобов`язана сплатити позивачу різницю між вартістю автомобіля до та після ДТП за вирахуванням розміру страхового відшкодування в розмірі 19 320,23 грн (221 755,65 грн 130 000,00 грн 72 405,42 грн = 19 320,23грн.
Враховуючи, що ОСОБА_2 не сплатила різницю між фактичним розміром шкоди і розміром страхового відшкодування, а ПАТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" не здійснила виплату страхового відшкодування, ОСОБА_2 зобов`язана сплатити також 3% річних та інфляційні втрати від суми своєї заборгованості, а ПАТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" зобов`язана сплатити пеню, 3% річних та інфляційні втрати від суми своєї заборгованості.
За підрахунком позивача ОСОБА_2 зобов`язана сплатити позивачу 3% річних, що становить 705,06 грн та інфляційні втрати в розмірі 3 942,59 грн. ПАТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" зобов`язане сплатити позивачу пеню, що становить 20 009,32 грн, 3% річних, що становить 2 735,34 грн та інфляційні втрати в розмірі 21 475,22грн.
На підставі наведеного, позивач просить суд:
-стягнути з відповідача ПАТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн, пеню в розмірі 20 009,32 грн, 3% річних в розмірі 2 735,34 грн та інфляційні втрати в розмірі 21 475,22 грн.
-стягнути з відповідача ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 19 320, 23 грн, 3% річних в розмірі 705,06 грн та інфляційні втрати в розмірі 3 942,59 грн.
-стягнути з відповідача ПАТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" та ОСОБА_2 витрати за проведення автотоварознавчих досліджень в розмірі 3 500,00 грн.
-вирішити питання судових витрат.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
25 липня 2022 року від представника позивача до суду надійшла заява про відмову від позовних вимог в частині відповідача ОСОБА_2 , з огляду на мирне врегулювання спору.
Ухвалою від 23 березня 2023 року було закрито провадження у справі в частині позовних вимог в частині відповідача ОСОБА_2
23 березня 2023 року, з огляду на повернення кореспонденції від відповідача ПАТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" без вручення, ухвалою суд постановив викликати сторони в судове засідання, відповідача повідомити про дату та час розгляду справи шляхом публікації оголошення на веб порталі судової влади України.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, позивач надав суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, вимоги позову підтримує.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, 09 квітня 2021 року приблизно о 13 год 30 хв в селі Софіївська Борщагівка Київської області, по вул І. Франка та вул. Л. Українки сталася ДТП за участі «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/5441/21 від 26.04.2021 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили.
Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована полісом обов`язкового страхування № 200165036 в ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП».
ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» всупереч ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не здійснила виплату страхового відшкодування у строк 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.
Відповідно до Звіту про оцінку транспортного засобу №01-21/06 від 21 червня 2021 року вартість відновлюваного ремонту, завданого власнику транспортного засобу «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 становить 250 188,62 грн, ринкова (дійсна) вартість становить 221 755,65 грн та вартість матеріального збитку становить 221 755,65 грн.
Відповідно до Звіту № 02-21/06 від 21 червня 2021 року ринкова вартість «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням аварійних пошкоджень становить 72 405, 42 грн.
Суд вважає, що доводи позивача знайшли своє часткове підтвердження під час судового розгляду, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).
Разом з тим, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Отже, законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
За ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Відповідно до вимог п. 36.4. ст. 36 зазначеного вище Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування).
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до ПАТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" із заявою про виплату страхового відшкодування, яке на час розгляду справи позивачу не сплачено.
Відповідно до Звіту про оцінку транспортного засобу № 01-21/06 від 21 червня 2021 року вартість відновлюваного ремонту, завданого власнику транспортного засобу «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 становить 250 188,62 грн, ринкова (дійсна) вартість становить 221 755,65 грн та вартість матеріального збитку становить 221 755,65 грн. Згідно Звіту № 02-21/06 від 21 червня 2021 року ринкова вартість «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням аварійних пошкоджень становить 72 405, 42 грн.
Згідно з умовами полісу № 200165036, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ПАТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" на користь позивача 130 000,00 грн., що складається з суми невиплаченого страхового відшкодування, яке розраховано, виходячи з розміру матеріального збитку, завданого позивачу.
Отже, позивач, якому належить на праві власності пошкоджений транспортний засіб, має право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи, страховик ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» за полісом №200165036 зобов`язана відшкодувати позивачу шкоду, виходячи з ліміту суми страхового відшкодування в розмірі 130 000,00 грн.
Вимога про сплату страхового відшкодування є грошовим зобов`язанням і у разі неналежного його виконання настають наслідки у вигляді сплати пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.
Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, згідно з розрахунком, загальна сума, що підлягає стягненню становить суму 174 219, 88 грн = 130 000, 00 (сума боргу) + 21 475,22 (інфляційне збільшення) + 20 009,32 (штрафні санкціі) + 2 735,34 (3 % річних).
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що, оскільки відповідачем порушено вимоги законодавства та договору щодо строків виплати, з останнього підлягає стягненню сума відшкодування з разом з штрафними санкціями та інфляційного збільшення, у межах суми позову.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2 016,88 грн, які підлягають стягненню з відповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За частиною 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (1); пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (2).
Згідно із товарним чеком № 02-21/26 від 21 червня 2021 року та № 01-21/26 від 21 червня 2021 року, вартість послуг з експертного дослідження й оцінки суми заподіяної шкоди колісному транспортному засобу становить 3 500,00 грн, яку позивач сплатив у повному обсязі.
Згідно з частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
Як встановлено з матеріалів справи, представником позивача на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 07/07/21-ЦС від 07 липня 2021 року, є Олексієнко М.М., що також підтверджується ордером серії АІ № 1245901 від 29 червня 2022 року. Додатковою угодою № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 07/07/21-ЦС від 07 липня 2021 року сторони погодили, що вартість послуг адвоката за надання правничих послуг (складення позовної заяви, відповіді на відзив, клопотань та інших необхідних процесуальних документів, долучення постанови суду про адміністративне правопорушення та подання звіту про вартість матеріального збитку), становить 10 000,00 грн. Вартість послуг адвоката за надання правничих послуг в Київському Апеляційному суді становить 5 000,00 грн. Участь представника позивача у судовому засіданні 2 000,00 грн, якщо судове засідання не відбулось клієнт сплачує адвокату 1 000,00 грн.
З урахуванням того, що представництво інтересів позивача було здійснено в Києво-Святошинському районному суді Київської області, а представник позивача у судове засідання не з`являвся, підтвердженими є витрати на надання правової (правничої) допомоги у розмірі 10 000,00 грн.
Відтак, згідно з положеннями ч. 3 ст. 133, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає також стягненню сума витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, - 3 500,00 грн і витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 76 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. О. Фінагеєва