Справа № 203/847/26
Провадження № 2/0203/1381/2026
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09 лютого 2026 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Іваницька І.В.,

вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши матеріали позовної заяви та вирішуючи питання про прийняття її до розгляду, суд доходить висновку про необхідність повернення поданої позовної заяви з таких підстав.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 3351060 від 22.04.2021 в загальній сумі 26 421,87 грн та за договором позики № 1411539 від 26.02.2021 в загальній сумі 13 524,34 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно з ч. 2 ст. 188 ЦПК України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Враховуючи викладене, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

У свою чергу, право об`єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об`єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні. Відтак суд, дотримуючись принципу диспозитивності, визначеного у ч. 1 ст. 13 ЦПК України, може здійснити не об`єднання позовних вимог у одній позовній заяві, що є прерогативою позивача, а об`єднати декілька справ, з урахуванням тих самих положень ч. 1 ст. 188 ЦПК України.

Однорідними можуть вважатися такі позовні заяви, які пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача, тобто саме такі вимоги, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Крім того, за своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

При цьому об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою слід розуміти матеріально-правову вимогу позову, яка складає його предмет.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача до відповідача.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Із заявленого позову вбачається, що позивачем заявляються вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит та за договором позики, що є самостійними вимогами, які не пов`язані ані підставами виникнення, ані поданими доказами і не є основними і похідними одна від одної (оскільки від задоволення однієї не залежить задоволення іншої).

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач просить суд прийняти до розгляду позовну заяву за однією спільною для двох договорів позовною вимогою, розмір якої визначено позивачем сумарною заборгованістю за двома різними договорами.

Відповідні договори є різними за предметом, обсягом зобов`язань та строками виконання. Договір про споживчий кредит та а договір позики укладались відповідачем з різними фінансовими установами, право вимоги за ними набувалось позивачем за різними договорами факторингу, що матиме наслідком дослідження окремо кожного договору та окремо заборгованостей, які виникли з різних підстав, що має підтверджуватися також окремими, не пов`язаними між собою доказами.

Таким чином, позивачем у одній позовній заяві об`єднано вимоги про стягнення заборгованості за двома різними договорами, тобто об`єднано не позовні вимоги (основну та похідну), як передбачено ч. 1 ст. 188 ЦПК України, а розміри сум заборгованостей, визначені за кожним договором окремо, в одну суму боргу, сформулювавши у такий спосіб одну позовну вимогу, а відтак ці вимоги не пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами, а також не є основною та похідною вимогами.

Тому спільний розгляд заявлених позивачем вимог перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки під час розгляду справи суд повинен буде надавати оцінку умовам кожного з укладених договорів, встановлювати обставини дотримання, виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, мети та обставин їх укладення, правильність заявлених до стягнення сум.

Отже, з огляду на порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог спільний розгляд таких позовних вимог суттєво ускладнить вирішення спору в межах однієї справи та у строки, визначені ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

При цьому позивач жодним чином не позбавлений права звернутись до суду з вимогами про стягнення заборгованості з окремими позовами по кожному договору.

За вказаних обставин, оскільки позивачем були порушені правила об`єднання позовних вимог, подана заява підлягає поверненню позивачу на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Окрім того, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи, що позовна заява повернута, сплачений позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судовий збір за платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № від 29.01.2026 в сумі 2 662,40 грн необхідно йому повернути.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 4 ст. 185, 258- 261ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути позивачу.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (адреса місцезнаходження:01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, ), сплачений судовий збір у сумі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн 40 коп.) за платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 29.01.2026 (за подання позовної заяви ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до Центрального районного суду міста Дніпра).

Роз`яснити позичу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, а також право заявити клопотання про повернення сплаченої суми судового збору.

Копію ухвали надіслати позивачу та його представнику.

Ухвала про повернення заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Іваницька І.В.