ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Кєєр О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Тім-1» про стягнення заборгованості по заробітній платі та поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області за допомогою системи «Електронний суд» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Тім-1» (далі відповідач), у якому, з урахуванням заяви від 22.05.2025 року (т. 1 а.с. 35-41) просив суд: 1) стягнути з ТОВ «Дрім Тім-1» на користь ОСОБА_1 342 000,00 грн. заборгованість по заробітній платі та заробітну плату за період вимушеного прогулу 76 000,00 грн.; 2) зобов`язати відповідача провести розрахунок з позивачем; 3) зобов`язати поновити на посаді директора ТОВ «Дрім Тім-1» ОСОБА_1 ; 4) визнати дії відповідача спрямованими на рейдерське захоплення корпоративних прав.

Ухвалою суду від 27.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У судовому засіданні судом було постановлено на обговорення питання щодо необхідності закриття провадження у справі, з огляду на характер правовідносин, що виникли між сторонами у даній справі, які не носять характер цивільних, а є корпоративними, а тому підлягають розгляду у порядку господарського судочинства.

Позивач заперечував проти закриття провадження у справі.

Представник відповідача поклалася на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі з наступних підстав.

У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Тім-1» є ОСОБА_2 , статутний внесок якого складає 369 000,00 грн., що дорівнює 90%, та ОСОБА_1 , статутний внесок якого складає 41 000,00 грн., що дорівнює 10%.

Відповідно до протоколу №29/06/23 Загальних зборів Учасників (Засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Тім-1» від 29 червня 2023 року, ОСОБА_1 з 30 червня 2023 року призначено директором вказаного товариства (т. 1 а.с. 13).

Відповідно до протоколу №27/11-24 Загальних зборів Учасників (Засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Тім-1» від 27 листопада 2024 року, ОСОБА_1 звільнено з посади директора Товариства з 27 листопада 2024 року (т. 1 а.с. 124).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як передбачено ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, відносин; інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні юрисдикційності спору слід ураховувати, що критеріями розмежування між цивільною та іншими юрисдикціями є, по-перше, суб`єктивний склад сторін, однією з яких у спорі є здебільшого фізична особа; по-друге, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства).

Тобто, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників справи та характер спірних правовідносин. Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 688/2940/16-ц, від 12.01.2021 у справі №127/21764/17, від 23.03.2021 у справі №367/4695/20.

Водночас, згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Як вбачається із матеріалів справи, спір, що виник між сторонами, стосується розміру заробітної плати позивача, який був директором товариства з 29 червня 2023 року по 27 листопада 2024 року та є учасником (засновником) ТОВ «Дрім Тім-1», а тому є спором, що стосується питання діяльності та управління юридичної особи, а отже є таким, що виник з корпоративних відносин.

Крім того, у даній справі ОСОБА_1 , який є учасником ТОВ «Дрім Тім-1» окремо не оскаржує законність дій органу управління юридичної особи з припинення його повноважень як директора товариства (не заявляє такі вимоги), хоча і вказує про незаконність припинення його повноважень, просить поновити його на посаді директора ТОВ «Дрім Тім-1», стягнути на його користь заробітну плату, яка (за твердженням позивача) встановлювалась за домовленостю з основним бенефіціаром ОСОБА_2 , заробітну плату за час вимушеного прогулу та визнати дії відповідача спрямовані на рейдерське захоплення корпоративних прав.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18, за правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України (припинення повноважень за частиною третьою статті 99 ЦК України).

До юрисдикції господарського суду належать спори, в яких позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за частиною третьою статті 99 ЦК України, пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, оскаржує законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого припинення повноважень (звільнення).

Корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) цієї організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України).

У частині третій статті 99 ЦК України передбачено, що повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб.

У частині четвертій статті 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (тобто розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Реалізація учасниками юридичної особи корпоративних прав на участь в її управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення їх повноваженнями на управління юридичною особою або позбавлення таких повноважень на управління юридичною особою. Хоч такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини (постанова Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 591/3014/22).

Таким чином, за змістом спірних правовідносин, суб`єктним складом сторін спору, законодавством, що застосовується до цих правовідносин, заявлені вимоги повинні вирішуватись за правилами господарського судочинства, а не цивільного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Тім-1» про стягнення заборгованості по заробітній платі та поновлення на роботі, підлягає закриттю.

Якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (ч.1 ст. 256 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд повідомляє позивачу, що розгляд справ за вищевказаними позовними вимогами віднесено до судів господарської юрисдикції.

На підставі наведеного, керуючись ст. 13, 19 Конституції України, ст. 98, 99 ЦК України, ст.ст. 4, 19, 20 ГПК України, ст. 41 КЗпП України, ст.ст. 2, 4, 19, 133, 255, 256, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Тім-1» про стягнення заборгованості по заробітній платі та поновлення на роботі, - закрити.

Роз`яснити позивачу, що з даним позовом він може звернутись до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Осаулова Н.А.

Повний текст ухвали виготовлено 09.02.2026 року