№ 317/4122/25
№/п 2/317/101/2026
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Ачкасова О.М.
при секретарі Фененко М.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву у якій позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав.
Суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні та обгрунтовані, тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з постанови судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04.09.2024, ОСОБА_1 , 14.06.2024 р. о 13 год.10 хвл, керуючи транспортним засобів ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Маршала Чуйкова, 14 а, в м.Запоріжжі, при зміні напрямку руху, а саме: повертаючи ліворуч, не переконався, що це буде безпечним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості рузу, щоб мати змогу постійно контролювати сам рух транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Peugeot 208, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.1, 13.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України, за яке його визнано винним та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. Постанова набрала законної сили 17.09.2024 р.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
ОСОБА_1 на час скоєння ДТП керував транспортним засобом - автомобілем ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_1 , на законних підставах.
Власником страхового полісу транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , зазначений транспортний засіб був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон», згідно полісу №АР/3110227 від 03.08.2023 (строк дії полісу з 03.08.2023 р. по 02.08.2024 р.).
Транспортний засіб Peugeot 208, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_3 та яка є власником зазначеного транспортного засобу, 14.07.2023 року звернулася до страхової компанії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується зазначеною заявою.
Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
На підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Вирішуючи спір, суд виходить з того, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон», сплативши страхове відшкодування, набуло право регресу до відповідача.
Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що позивач обґрунтував позов саме пунктом 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
За статтею 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12-13, 76-81, 141, 247, 259, 263-268,279, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 526, 599, 979, 993, 1166, 1187, 1188, 1189, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 22, 29, 38, 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів », ст. 25 Закону України «Про страхування»,
Позов задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 17.02.2026 року.

Суддя: О.М. Ачкасов