Справа № 302/990/25
Провадження № 2-др/302/2/26
20 лютого 2026 року селище Міжгір`я
Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Повідайчика О.І.,
секретаря судового засідання Куруц В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Міжгірського районного суду Закарпатської області в селищі Міжгір`я Закарпатської області питання розподілу судових витрат за клопотанням представника відповідачки адвоката Рішка С.І. про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В провадженні суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 13 лютого 2026 року під час розгляду справи по суті представниця позивача адвокатка Німченко А.Р. просила, серед іншого, стягнути на користь позивача понесені судові витрати, зокрема 2 422,40 грн витрат на сплату судового збору та 16 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу. Представник відповідачки висловив міркування про неспівмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Водночас просив стягнути на користь відповідачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, які на дату судового засідання становили 17 750,00 грн та заявив надання додаткових доказів щодо понесених відповідачкою судових витрат після ухвалення судом рішення в справі. Представниця позивача адвокат Німченко А.Р. проти клопотання заперечень не висловила.
16 лютого 2026 року суд ухвалив рішення в справі, яким вирішив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. Цим же рішенням суд призначив на 20 лютого 2026 року на 15 год 40 хв судове засідання для вирішення питання про судові витрати за надання професійної правничої допомоги, зобов`язавши сторону відповідача подати суду відповідні докази до 20 лютого 2026 року з доказами їх одночасного надсилання позивачу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та АО «Лігал Ассістанс», заявку № 31 від 02.06.2025 про надання юридичної допомоги, згідно якої ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» зверталося до АО «Лігал Ассістанс» для погодження надання правових (юридичних) послуг з приводу примусового стягнення заборгованості із ОСОБА_1 а саме: надання усної консультації в розмірі 4 000,00 грн та складання позовної заяви до суду в розмірі 12 000,00 грн, витяг з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 на суму 16 000,00 грн.
Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Рішко С.І. подав до суду докази понесення довірителькою витрат на професійну правничу допомогу, зокрема Договір на надання правничої допомоги від 01 серпня 2025 року, яким передбачено оплату гонорару з розрахунку 1 500 грн за одну годину роботи та акт приймання-передачі послуг від 16 грудня 2025 року на суму 17 750,00 грн й квитанцію до прибуткового касового ордера № 2 на суму 17 750,00 грн. В межах установленого судом строку 17.02.2026 представник відповідачки додатково подав суду акт приймання-передачі послуг від 16 лютого 2026 року та квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 16 лютого 2026 року на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 500,00 грн. Відтак заявлена стороною відповідачки до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу склала 20 000,00 грн.
В судове засіданні учасники справи та їх представники не з`явились, були повідомлені про дату й час його проведення своєчасно й належним чином. Позивач подав через підсистему «Електронний суд»» заперечення проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь відповідачки, якими заявила про їх неспівмірність і завищення та просила відмовити в стягненні судових витрат на користь відповідачки. Представник відповідачки адвокат Рішко С.І. в судове засідання не з`явився, під час розгляду справи по суті проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача заперечив з підстав неспівмірності й завищення витрат, а тому просив відмовити в стягненні з відповідачки на користь позивача понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу. Водночас просив стягнути з позивача на користь відповідачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу.
Дослідивши матеріали цивільної справи №302/990/25, повно та всебічно з`ясувавши обставини за поданими представниками заявами про розподіл судових витрат, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду заяви, давши їм оцінку у сукупності суд вважає, що заявлені представниками сторін вимоги про розподіл судових витрат підлягають задоволенню частково з таких підстав.
Згідно положень ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу (частина 1). Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2).
Виходячи з наведеного, додаткове рішення може бути ухвалено виключено з правових підстав, передбачених ч.1 ст.270 ЦПК України.
Згідно приписів ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами
Згідно з положенням пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат береться до уваги:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За підсумовуючим аналізом наведених правових норм, суд дійшов висновку, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та АО «Лігал Ассістанс», заявку № 31 від 02.06.2025 про надання юридичної допомоги, згідно якої ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» зверталося до АО «Лігал Ассістанс» для погодження надання правових (юридичних) послуг з приводу примусового стягнення заборгованості із ОСОБА_1 а саме: надання усної консультації в розмірі 4 000,00 грн, виходячи з вартості 1 год послуги 2 000,00 грн і обсягу наданої послуги 2 год, та складання позовної заяви до суду в розмірі 12 000,00 грн, виходячи з вартості 1 год послуги 3 000,00 грн і обсягу наданої послуги 4 год, витяг з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 на суму 16 000,00 грн.
Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Рішко С.І. подав до суду докази понесення довірителькою витрат на професійну правничу допомогу, зокрема Договір на надання правничої допомоги від 01 серпня 2025 року, яким передбачено оплату гонорару з розрахунку 1 500 грн за 1 год роботи та акт приймання-передачі послуг від 16 грудня 2025 року на суму 17 750,00 грн й квитанцію до прибуткового касового ордера № 2 на суму 17 750,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та фінансового стану обох сторін.
Представник відповідачки адвокат Рішко С.І. заявив про неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу заявлену до відшкодування позивачем.
Представниця позивача Сердійчук Я.Я. заявила про неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу заявлену до відшкодування відповідачем.
Вирішуючи питання співмірності заявлених до відшкодування витрат позивача суд враховує складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ціну позову та значення справи для сторони. При цьому суд аналізує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відтак, з урахуванням наведеного суд доходить, що співмірними є витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.
З врахуванням принципів рівності сторін, а також справедливості й розумності, які є фундаментальними засадами права, що забезпечують баланс інтересів сторін і правову визначеність, беручи до увагу заяву про неспівмірність заявлених відповідачкою до відшкодування витрат, суд уважає, що співмірними є витрати відповідачки на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають до стягнення з сторін пропорційно до розміру задоволених вимог. Судом стягнуто з відповідачки на користь позивача суму 4 350,00 грн із заявлених до стягнення 17 092,23 грн, що становить 8%. Відтак на користь позивача підлягають частковому відшкодуванню понесені ними судові витрати: судовий збір в розмірі 193,79 грн (2 422,40*8/100 = 193,79 грн) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 480,00 грн (6 000*8/100=480,80), а разом 673,79 грн. На користь відповідачки підлягають відшкодуванню понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 520,00 грн (6 000,00*92%/100%= 5 520,00 грн). На підставі ч. 10 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з покладенням судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд доходить висновку про необхідність зобов`язати позивача, на якого покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю відповідачці. Відтак в порядку розподілу судових витрат слід стягнути з позивача на користь відповідачки суму 4 846,21 грн (5 520,00 грн 673,79 грн = 4846,21 грн).
Враховуючи викладене та керуючись ст. 141, 258-260, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника відповідачки адвоката Рішка С.І., про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат у цивільній справі № 302/990/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. І. Повідайчик