Справа №705/6250/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого судді Піньковського Р.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом КП «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та надання послуг з управління багатоквартирним будинком,

У С Т А Н О В И В:

КП «Уманське РЕУ №3» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач ОСОБА_1 проживає за адресою квартира АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки він отримував та отримує житлово-комунальні послуги за вказаною адресою. Особовий рахунок для оплати відкритий на ім`я ОСОБА_1 , відомості про інших співвласників квартири відсутні.

Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між сторонами не був укладений до 17 серпня 2021 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27.07.2006 за № 369, в період часу до 01.09.2021 КП «Уманське РЕУ №3» було виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій державного житлового фонду. Позивач вказує, що надавав послуги відповідачу за місцем проживання, оскільки постійно проводиться технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, проводиться освітлення місць загального користування, спожита електрична енергія у місцях загального користування вказаного будинку обліковувалася та щомісячно оплачувалася КП «Уманське РЕУ№3», надаються послуги дератизації, послуги щодо обслуговування димових та вентиляційних каналів, послуги щодо технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливної каналізації та поточного ремонту конструктивних елементів. Щорічно мережі теплопостачання будинку були підготовлені до чергового опалювального сезону; прибудинкова територія будинку прибиралася і прибирається двірником регулярно, за необхідністю виїздить та працює аварійна служба.

Отже, заборгованість ОСОБА_1 за надані послуги за період вересень 2020 р. - серпень 2021 р. становить суму 1380 грн.72 коп.

17 серпня 2021 року між КП «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» та співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 було укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, типова форма якого затверджена постановою КМУ від 05.09.2018 року №712.

Починаючи з 01.09.2021 на підставі укладеного договору тариф становить 5 грн.61 коп.

Відносно будинку по АДРЕСА_2 позивач у період часу з 01.09.2021 до часу направлення позову до суду є управителем багатоквартирного будинку.

Споживач послуг добровільно заборгованість не сплатив, не вжив заходів направлених на погашення заборгованості перед КП «Уманське РЕУ №3», що спричиняє підприємству збитки.

Із Розрахунку заборгованості вбачається, що починаючи із вересня 2020 року і до 01 жовтня 2023 року оплати проведено не було.

Сума нарахування за послугу з управління багатоквартирним будинком за період часу із 01 вересня 2021 року до 01 жовтня 2023 року становила суму 228,89 грн.Х25 місяців = 5722 грн.25 коп., тобто при щомісячному нарахуванні у цьому періоді 228,89 грн.

Загальна заборгованість за період вересень 2020 р. - вересень 2023 р. становить суму 1380 грн.72 коп. та 5722 грн.25 коп., що складає 7102 грн. 97 коп., тобто без врахування боргу, що виник станом на 01.09.2020 р. в сумі 1,08 грн.

Оскільки в добровільному порядку дане питання з відповідачем вирішити неможливо, тому позивач з даним позовом вимушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 7102 гривні 97 копійок та судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою судді від 01.02.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подав.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII (далі Закон №2189) житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі статтею 5 Закону №2189 до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).

Частина 1 статті 6 Закону №2189 встановлює, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Згідно з п. 6 ст. 1 Закону №2189 індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтями 7, 8 вищевказаного Закону №2189 визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону №2189 передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Відповідно до положень ст. 9 Закону №2189 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно статті 12 Закону №2189 надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до положень п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2189 Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов`язків. Крім договорів і інших угод відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Так, статті 68, 162 Житлового кодексу України, Правила користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, зобов`язують наймача, власника та орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги. Тому обов`язок відповідача по оплаті комунальних послуг, зокрема з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій випливає з наведених вище нормативних актів.

Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2019 року, у справі №334/2789/15-ц зазначено, що ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», ні Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання комунальних послуг має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання комунальних послуг не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам наведених актів законодавства. Крім того, аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 у справі № 6-110цс12.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів.

За змістом ст. ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з особового рахунку № НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 та є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 351894496 від 26.10.2023 право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_2 .

Згідно актового запису про зміну імені №21 від 20 липня 2021 року зробленого Уманським ВДРАЦС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_1 .

17 серпня 2021 року між КП «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» та співвласниками багатоквартирного будинку було укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, типова форма якого затверджена постановою КМУ від 05.09.2018 року №712.

Відповідно до умов договору КП «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» є виконавцем послуг по управлінню багатоквартирним будинком по АДРЕСА_4 . Вказану послугу замовляє директор ОСОБА_3 , вартість послуги складає 5,61 грн. на місяць за 1 кв.метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення будинку для кожного мешканця багатоповерхівки і діє до того менту, коли одна із сторін відмовиться його пролонгувати. Договір почав діяти з 01.09.2021.

Згідно п.11 зазначеного договору плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

До моменту укладення договору послуги, які надавались відповідачеві, тарифікувались за тарифом на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до додатку до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.03.2018 року №86 3,27 грн. за метр загальної площі приміщення.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27.07.2006 за № 369 КП «Уманське РЕУ №3» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій державного житлового фонду.

Згідно наданих позивачем довідок та актів виконаних робіт за період з січня 2020 року по вересень 2023 року позивач надавав та надає житлові послуги з управління будинком за місцем проживання відповідача, оскільки проводиться технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, проводиться освітлення місць загального користування, спожита електрична енергія у місцях загального користування вказаного будинку обліковувалася та щомісячно оплачувалася КП «Уманське РЕУ№3», надаються послуги дератизації, послуги щодо обслуговування димових та вентиляційних каналів, послуги щодо технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливної каналізації та поточного ремонту конструктивних елементів. Щорічно мережі теплопостачання будинку були підготовлені до чергового опалювального сезону; прибудинкова територія будинку прибиралася і прибирається двірником регулярно, за необхідністю виїздить та працює аварійна служба.

Згідно розрахунку заборгованості КП «Уманське РЕУ №3» за житлово-комунальні послуги власника квартири АДРЕСА_3 , особовий рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_1 станом на 01.10.2023 має заборгованість за період з вересня 2020 року по вересень 2023 року в сумі 7104 грн.05 коп.

Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, факти невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» чітко визначено, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і при будинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Пунктом 7 правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року №572 визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; проводити за власні кошти ремонт квартири.

Частиною 2 ст. 68 Житлового кодексу України встановлено, що квартирна плата та плата за житлово-комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісячно.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ч.1 та ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним, що між сторонами у справі фактично виникли правовідношення щодо надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, відповідач є споживачем послуг та фактично отримує вказані послуги, але всупереч вимогам чинного законодавства від виконання зобов`язань з оплати наданих комунальних послуг в повному обсязі ухиляється, що є порушенням грошового зобов`язання та сприяє накопиченню боргу, а тому порушує права та законні інтереси позивача. З відмовою від отримання послуг до позивача не зверталася.

Отже, з урахуванням встановлених обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 7102,97 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 2 ст.68 ЖК України, ст. ст. 11, 15, 16, 509, 526, 527, 530, 541, 543, 610, 612 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (рнокпп: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 ) на користь комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» (р/р рахунок НОМЕР_3 у філії Черкаського ОУ АТ «Ощадбанк» МФО 354507, код 05457129; 20300 вул.Шухевича,12, м.Умань, Черкаської області) заборгованість за надання послуги з утримання будинку та прибудинкової території та надання послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 7102 гривні 97 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 ) на користь комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» (р/р рахунок НОМЕР_3 у філії Черкаського ОУ АТ «Ощадбанк» МФО 354507, код 05457129; 20300 вул.Шухевича,12, м.Умань, Черкаської області) сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський