Справа № 347/1955/24
Провадження № 2-о/347/10/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю. С.,

присяжних Левін Т.Я., Васкула П.В.,

за участю:

секретаря Сумарука І.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

представника особи, щодо якої

вирішується питання про

визнання її недієздатною ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

представника

заінтересованої особи ОСОБА_5

розглянувши в порядку окремого провадження у судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , орган опіки і піклування Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції сторін.

12.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду заявою про визнання недієздатною ОСОБА_6 та призначення їй опікуна.

Заява обґрунтована тим, що в АДРЕСА_1 у власному будинку проживає племінниця заявника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є повною сиротою і проживає одна. Внаслідок психічного розладу, ОСОБА_6 є інвалідом 2 групи з дитинства та з 2014 року перебуває на диспансерному обліку в Косівській ЦРЛ. Раніше ОСОБА_6 опікувалась бабуся ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_6 став опікуватись заявник. Однак, в 2020 році в заявника погіршився стан здоров?я і йому фізично стало важко вести догляд за ОСОБА_8 , у зв?язку із чим він запросив до виконання цих обов?язків племінника дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який з того часу фактично здійснює догляд та опіку над ОСОБА_6 . На даний час ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Косівської РДА як особа, яка здійснює догляд за ОСОБА_6 як інвалідом 2-ї групи внаслідок психічного розладу. Проте, останнім часом стан психічного здоров?я підопічної ОСОБА_6 значно погіршився, в зв?язку з чим виникли обгрунтовані підстави вважати, що через хронічну і стійку душевну хворобу остання повністю втратила можливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому виникла необхідність у визнанні її недієздатною.

У зв?язку із наведеним, просив визнати ОСОБА_6 недієздатною та призначити їй опікуном ОСОБА_3 .

Позиція учасників в судовому засіданні.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав в повному обсязі, з наведених у ній підстав. Ствердив, що хвороба ОСОБА_6 носить хронічний, стійкий характер, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, а тому її слід визнати недієздатною. А з метою захисту інтересів своєї хворої племінниці, просив призначити її опікуном ОСОБА_3 , оскільки він тривалий час вже здійснює за нею догляд, та задовольнити заяву в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник адвокат Богданець Ю.М. вимоги заяви підтримали в повному обсязі та просили задоволити. Адвокат повторно зазначив, що ОСОБА_3 з 2020 року фактично здійснює догляд за інвалідом дитинства ОСОБА_6 та піклується нею, організовує її побут і постійно її доглядає, тому є всі підстави для призначення його опікуном ОСОБА_6 .

Представник особи, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною ОСОБА_4 , ствердив, що дійсно ОСОБА_6 є інвалідом 2 групи дитинства, і згідно висновку експерта страждає стійким хронічним психічним розладом та не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. Вважає, що заява підлягає до задоволення і ОСОБА_6 слід визнати недієздатною.

Представник органу опіки та піклування Косівської міської ради Мицкан В.В. в судовому засіданні підтримав рішення виконкому Косівської міської ради щодо визнання ОСОБА_6 недієздатною та призначенні їй опікуном ОСОБА_3 .

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 22.08.2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, ухвалено проводити розгляд за правилами окремого провадження та призначено судове засідання на 02.10.2024 року.

Також, ухвалами від 22.08.2024 року витребувано докази з КНП «Косівська ЦРЛ» та залучено адвоката особі, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною.

Ухвалою від 02.10.2024 року справу передано для здійснення заміни присяжного, судове засідання відкладена на 20.11.2024 року.

20.11.2024 року та 17.12.2024 року у зв?язку із неявкою присяжного судове засідання відкладено на 23.01.2025 року.

Ухвалою від 23.01.2025 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 07.01.2026 року провадження у справі поновлено та призначено до судового розгляду на 03.02.2026 року.

03.02.2026 року у зв?язку із неявкою присяжного судове засідання відкладено на 17.02.2026 року.

Перевіривши заяву ОСОБА_1 , заслухавши думку учасників процесу, та дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 28.01.1998 року Косівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився в с. Старий Косів, Косівського району (а.с.6) та зареєстрований в АДРЕСА_2 , що підтверджується копією Витягу з реєстру територіальної громади від 01.07.2024 року (а.с.7).

Згідно копії паспорта громадянина України у формі ID картки, виданого 22.12.2021 року органом 2620, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Старий Косів, Косівського району Івано-Франківської області (а.с.8) та зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується копією Витягу з реєстру територіальної громади від 01.07.2024 року (а.с.10).

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого 26.03.2007 року Косівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, особа стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в с. Вербовець Косівського району Івано-Франківської області (а.с.11) та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Витягу з реєстру територіальної громади від 01.07.2024 року (а.с.12).

Згідно копії Довідки до акта огляду МСЕК серії АБ №0233385 виданої 09.04.2014 року, ОСОБА_6 , 1990 р.н. є інвалідом 2 групи дитинства довічно (а.с.11).

Відповідно до копії Висновку лікарської комісії за №245 від 02.04.2024 року, ОСОБА_6 проживає разом із ОСОБА_3 та потребує постійного стороннього догляду (а.с.13).

Згідно копії Довідки про отримання (не отримання) допомоги виданої Управлінням соціального захисту населення Косівської РДА за № 1686 від 10.04.2024 року, ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні, проте немає права на щомісячну грошову допомогу на догляд як особі, що проживає з особою з інвалідністю, так як середньомісячний сукупний дохід перевищує рівень прожиткового мінімуму для сім?ї (а.с.14).

Згідно копії акта обстеження матеріально-побутових умов сім?ї, виданого Вербовецьким старостинським округом 01.07.2024 року за №490, ОСОБА_6 , 1990 р.н. не працює, одинока, інвалід 2 групи внаслідок психічного розладу, ніколи не була одружена, власних дітей немає, постійно хворіє, якій потрібний постійний сторонній догляд. ОСОБА_3 зареєстрований в с. Старий Косів, однак фактично веде догляд за ОСОБА_6 і без реєстрації проживає з нею на одній житловій площі за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15).

Довідкою виданою Вербовецьким старостинським округом 01.07.2024 року за №491 підтверджено факт родинних відносин заявника ОСОБА_1 із ОСОБА_6 , 1990 р.н. (а.с.16).

Відповідно до копії Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Косівської міської ради затвердженого рішенням виконавчого комітету Косівської міської ради від 31.07.2024 року за №126-2 (а.с.18-,19) та Подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Косівської міської ради наданого згідно рішення виконавчого комітету Косівської міської ради від 28.01.2026 року за №24, з метою захисту особистих немайнових і майнових прав повнолітньої ОСОБА_6 , що за станом здоров?я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов?язки, зважаючи на факт виконання визначеного вимогами ст.57 ЦК України обов?язку ОСОБА_3 , опікунська рада при виконавчому комітеті Косівської міської ради вважає за доцільне визнати повнолітню ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною та призначити опікуном над нею ОСОБА_3 , 1983 р.н.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №431/2025 від 27.11.2025 року Івано-Франківської філії судових експертиз, підекспертна ОСОБА_6 страждає стійким хронічним психічним розладом помірною розумовою відсталістю, згідно МКХ-10 F71, внаслідок чого не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Зміст правовідносин.

Правовідносини виникли у зв`язку з обставинами, що свідчать про наявність стійкого, хронічного психічного розладу ОСОБА_6 , через який вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому потребує опіки, а також наміром заявника призначити їй опікуном ОСОБА_3 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

В силу ч.1 ст. 37 ЦК України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування.

Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до положень ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ст. 63 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я.

Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України).

Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Окрім цього, згідно із п. 39 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.1979 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» зазначено, що сама природа того, що має бути встановлено компетентним національним органом - тобто реальний розлад психіки, потребує об`єктивної медичної експертизи.

У своїй постанові від 19 жовтня 2016 року по справі № 6-384цс16 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила, що при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_6 , 1990 р.н., яка є інвалідом ІІ групи з дитинства, страждає стійким хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

До 2020 року заявник ОСОБА_1 опікувався і вів постійний догляд за своєю племінницею ОСОБА_6 , однак за станом здоров?я здійснювати такий припинив і з 2020 року такий догляд здійснює ОСОБА_3 .

У зв?язку із цим, з метою захисту особистих немайнових і майнових прав повнолітньої ОСОБА_6 виникла необхідність у визнанні її недієздатною та призначенні їй опікуна, ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що висновок судово-психіатричного експерта №431/2025 стосовно ОСОБА_6 , яким підтверджено наведені обставини щодо її психічного здоров`я, є повним та категоричним, не допускає іншого розуміння змісту, ніж зазначений.

З огляду на викладене, суд доходить переконання про наявність обґрунтованих підстав для визнання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною.

Щодо можливості призначення ОСОБА_3 опікуном над недієздатною ОСОБА_6 , суд зазначає наступне.

В силу положень ч.ч.1-3 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно зі статтею 58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними.

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 1 ст. 60 ЦК України).

Положеннями ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року№ 34/166/131/88.

Як слідує із вищезазначених норм матеріального права, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Крім того, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Такий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 квітня 2022року у справі №712/10043/20.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені ЦПК України (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Рішенням виконавчого комітету Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області від 28.01.2026 року №24, ухвалено надати до суду подання органу опіки і піклування про доцільність визнання недієздатною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та можливість призначення єдиної особи (з родинного кола) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном ОСОБА_6 .

Однак, в судовому засіданні було встановлено, що особа, яка бажає бути опікуном недієздатної ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання в Заліщицькому коледжі Тернопільської області, що є несумісним із здійсненням ним обов?язків опікуна та здійсненні постійного догляду за недієздатною ОСОБА_6 , незважаючи на здійснення ним такого догляду попередні роки.

Відтак, обґрунтування подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме ОСОБА_3 належним чином не мотивовано, що, на переконання суду, свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_3 ствердив, що він є одруженим, та має дитину. Проживає окремо від своєї сім`ї, оскільки веде постійний догляд за своєю підопічною ОСОБА_6 .

На запитання суду, хто здійснює догляд за ОСОБА_6 , коли ОСОБА_3 перебуває на навчанні він зазначив, що догляд здійснює його мати.

На уточнюючі запитання суду, за які кошти ОСОБА_3 утримує ОСОБА_6 , він зазначив, що отримує мінімальну допомогу у зв`язку зі здійсненням стороннього догляду, та за рахунок пенсії ОСОБА_6 .

Водночас ОСОБА_3 не зміг пояснити суду, яким чином він здійснює також оплату за своє навчання, та за які кошти утримує сім`ю.

У ході подальшого судового розгляду заявник пояснив, що визнання ОСОБА_6 недієздатною та призначення його її опікуном є додатковим заходом для запобігання мобілізації в період воєнного стану. Оскільки на даний час в нього є лише відстрочка у зв`язку із здійсненням постійного догляду та навчанням.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення ОСОБА_3 опікуном над недієздатною ОСОБА_6 .

У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 545/1691/16-ц (провадження № 61-4475св18) Верховним Судом сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в єдиному судовому процесі.

З огляду на вищевикладене, до встановлення опіки і призначення опікуна недієздатній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснення обов`язків з опіки над нею необхідно покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області.

Відповідно до вимог частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

На виконання вимоги частини 6 статті 300 ЦК України суд визначає строк дії цього рішення у 2 роки та роз`яснює заявнику, що він має право подати клопотання про продовження строку дії цього рішення не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення визначеного судом строку.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог частини 2 статті 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 299, 300 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , орган опіки і піклування Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 недієздатною.

У задоволенні заяви в частині призначення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

До призначення опікуна недієздатній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки зі здійснення опіки над нею покласти на виконавчий комітет Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області як орган опіки і піклування.

Встановити строк дії даного рішення суду про визнання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, два роки, який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23 лютого 2026 року.

Суддя Кіцула Ю.С.

Присяжні Левін Т.Я.

Васкул П.В.