Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2026 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі
головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,
секретаря судового засідання Дударева Е.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Семеновича Тіберія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2025 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнутои з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованість за договором №-528799 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 27.11.2021 року у розмірі 12 286 гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» судові витрати в розмірі 2 422.4 грн.

Суд вказує, що позивач просив стягнути з відповідача 10 000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу, проте, в ході розгляду справи стороною позивача не було надано документів, що свідчать про понесення витрат саме у такому розмірі та про здійснення їх оплати, а тому судом було відмовлено у задоволенні такої вимоги.

19.12.2025 через канцелярію суду надійшла заява представника відповідача про стягнення з позивача понесених судових витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Подану заяву обґрунтовує тим, що до закінчення розгляду справи представник відповідача зробив заяву, якою повідомив суд що відповідач поніс витрати пов`язані з наданням правничої допомоги та просив визначити такі пропорційно до заявлених вимог на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Докази понесених витрат ОСОБА_1 були подані до матеріалів справи з письмовими поясненнями 05.12.2025 року, зокрема було зазначено в орієнтовному розрахунку, що остаточний розрахунок буде уточнений та наданий суду в порядку та строки визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України

Не погоджуючись із заявленими вимогами про стягнення витрат на правову допомогу, представник позивача подав відповідні заперечення, згідно яких просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки заявлена сума витрат не спів мірна із складністю справи.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2025 позовну заяву позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнутои з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованість за договором №-528799 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 27.11.2021 року у розмірі 12 286 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» судові витрати в розмірі 2 422.4 грн. Також судом було відмовлено у задоволенні вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу.

Одночасно, 19.12.2025 через канцелярію суду надійшла заява представника відповідача про стягнення з позивача понесених судових витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно з ч. 1, 2 ч. 3 ст. 133 судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Також, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

З оглянутих Договору про надання правової допомоги від 27.10.2025, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Семенович Т.С., та Рахунку-фактури №6 від 27.10.2025 вбачається, що сторонами визначено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 гривень.

Також стороною відповідача надано Акт приймання передавання наданих послуг від 18.12.2025 та 4 квитанції з призначенням платежу за надання правничої допомоги на загальну суму 12 000 гривень.

Суд вказує, що позовна заява була задоволена частково, витрати на правову допомогу позивача залишені без задоволення, та сторона відповідача заявила вимоги про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження чого подала відповідні докази, які судом досліджено та оцінено відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із того, що такі витрати підлягають відшкодуванню за умови доведеності їх фактичного понесення, зв`язку з розглядом справи та розумності їх розміру з урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг і значення справи для сторін.

Оцінивши подані стороною відповідача докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу відповідача є документально підтвердженими та пов`язаними з розглядом цієї справи, а тому підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених та відхилених позовних вимог (позов задоволено на 32% від заявленої суми стягнення заборгованості).

З огляду на те, що відповідач має право на відшкодування відповідної частини понесених нею витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе стягнути із позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу пропорційно розміру відхилених позовних вимог (68% від заявленої суми витрат на правову допомогу).

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», , на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 8 160 (вісім тисяч сто шістдесят) гривень.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Т.Р. Деметрадзе