Справа №345/40/26
Провадження № 2/345/702/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2026 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області № 6 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 08.08.2018 року ОСОБА_3 залишив заповіт, у відповідності до якого все майно, що буде належати йому, на яке він за законом буде мати право, де б воно не знаходилося із чого б не складалось, заповів їй - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на даний гараж. У зв`язку з тим, що іншим способом захистити спадкові права позивач не має можливості, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом неоспорюваного свого права.

Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.01.2026 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій зазначила, що просить розгляд справи провести без її участі, позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить її задоволити.

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_3 також не з`явилась, однак подала до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі та визнає позовні вимоги повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ч. 1 ст. 206 ЦПК передбачено право відповідача визнати позов.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.05.2025 року (а.с. 7).

08 серпня 2018 року ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Хомин Н.Б., у відповідності до якого все майно, що буде належати йому, на яке він за законом буде мати право, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 6).

12.06.2025 року приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Хомин Н.Б було заведено спадкову справу № 97/2025 і станом на 22.12.2025 року зазначено, що після його смерті спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №81511230 та листом від 22.12.2025 року № 557/02-14 (а.с. 8,9).

29.12.2025 року приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Хомин Н.Б. відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на дане майно (а.с. 10).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1223 ЦКУ у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦКУ). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК).

З огляду на те, що спадкоємцем за законом першої черги є дружина спадкодавця, належним відповідачем по даній справі є ОСОБА_2 .

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа можезвернутися до суду за правилами позовногопровадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

23.07.1980 року рішенням виконавчого комітету Калуської міської Ради народних депутатів гр. ОСОБА_3 виділена земельна ділянка для будівництва індивідуального або кооперативного автогаражу по АДРЕСА_2 і встановлено початок будівництва 23.08.1980 р.; датою завершення будівництва визначено 23.07.1981 р., що підтверджується копією рішення виконавчого комітету №145 (а.с. 13).

23.08.1980 року було здійснено відведення земельної ділянки в натурі ОСОБА_3 , що підтверджується копією акта відводу земельної ділянки та розбивки споруд в натурі ( а.с 13).

07.07.1989 року гр. ОСОБА_3 було здійснено прийом автогаражу на ділянці, що підтверджується копією акта прийому автогаражу на ділянці ( а.с. 15).

Відповідно до технічного паспорту гаражу та довідки зазначений об?єкт розташований за адресою АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 (а.с 16, 19) та має загальну площу 21,3 кв.м., а його загальна інвентаризаційна вартість складає 126 545, 00 грн. (а.с 16-18, 19-24, 27).

Згідно копії довідки управління архітектури та містобудування Калуської міської ради № 05-04/348 колишньою адресою гаража є АДРЕСА_4 , а на станом сьогодні такою адресою є АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 (а.с. 26).

Суд зазначає, що фактично єдиним документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1).

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про належність цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Мін`юсту від 21.02.2005 №19-32/319).

За таких обставин спадкове право на набуття права власності на нерухоме майно може бути реалізовано лише в судовому порядку.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 557/1209/16-ц, який зазначив, що право власності на зведену до 03.08.2004 нерухомість набувається в порядку, який існував на час її будівництва, а не виникає у зв`язку з державною реєстрацією.

За пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, (втратив чинність) документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Тобто, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року, якщо їх відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом, складеним за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином враховуючи, що гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був збудований до 1992 року, то після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на гараж .

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Одним із способів набуття права власності є спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. ст. 1218 та 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Судом встановлено, що право позивача на спадкове майно за заповітом ніким не оспорюється, а будь-які заяви інших осіб щодо прийняття спадщини або набуття прав на спірне майно відсутні.

Отже, оцінивши в сукупності зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим, а зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 322, 328, 373, 1218, 1220-1223, 1234-1236, 1268-1270, ч. 1 ст. 1274 ЦК України, та керуючись ст.ст.200, 206, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованою за адресою АДРЕСА_5 , в порядку спадкування за заповітом право власності в цілому на гараж загальною площею 21,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: