УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Київ

справа № 607/22411/24

провадження № 61-666ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за централізоване опалення та постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у жовтні 2024 року Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» (далі - КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за централізоване опалення та постачання теплової енергії, у якому просило суд стягнути з відповідачів заборгованість за централізоване опалення та постачання теплової енергії в сумі 61 782,91 грн, а також вирішити питання судових витрат.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2025 року, яке залишене без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2025 року, позовну заяву КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР, задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР заборгованість за централізоване опалення (за період з 01 жовтня 2019 року по 30 листопада 2021 року), за постачання теплової енергії та гарячої води (за період з 01 грудня 2021 року по 01 жовтня 2024 року) в сумі 61 782,91 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 10 січня 2026 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2025 року, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 61 782,91 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення для учасника справи, оскільки справа № 607/22411/24 на думку відповідачів становить значний суспільний інтерес та має для відповідачів виняткове значення, так як обладнання індивідуального опалення, що встановлене у квартирі АДРЕСА_1 , відноситься до новітніх технологій, не є традиційною системою опалення, являється побутовим електричним приладом потужністю - 2 КВТ (2000 ват), до складу приладу входять: водяний насос, сухий тен (потужність регулюється), терморегулятор. Все об`єднано в металевий корпус - система замкнутого циклу, вітчизняного виробника не підключеного до централей газо- та водопостачання. Елементи теплообміну (батареї, сушка) 6-10 ребер, залежно від кількості кімнат підбираються користувачем. Система не потребує дозвільних документів, є побутовий прилад, як холо дильник (аналог зі зворотною функцією), безпечна для людей та тварин, площа обігріву 70 кв.м. при - 2 квт, 4 квт. до 100 кв.м. Є альтернативою газовому та твердо-топдивному обладнанню, відповідає Європейським вимогам, під час відключення електроенергії - достатньо електро генератора потужністю 3 квт., чи 6-8 сонячних панелей по 500 вт. (0,5 квт), кожна, розміщених на балконі. Актуальне під час дії воєнного стану. З 2025 року Європейський Союз припиняє підтримку купівлі газових котлів, поступово відмовляючись від традиційних систем опалення. Це рішення є частиною Директиви про енергоефективність будівель (EPBD), яку схвалив Європейський парламент. Відмова від газових котлів є неминучою тенденцією, і Україна як частина європейської енергетичної системи, не зможе залишитись осторонь.

Підтвердженням суспільного інтересу вказаної справи є та обставина, що на даний час у Верховній Раді України зареєстрований законопроект №14329, який пропонує внести зміни до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», ключової ідеєю якого є закріплення права громадян платити виключно за фактично спожиті послуги, що дасть змогу повноцінно реалізувати Закон «Про житлово-комунальні послуги». Проте ОСОБА_1 не обґрунтовує, у чому проявляється значний суспільний інтерес та виняткове значення для учасника справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення для учасника справи.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за централізоване опалення та постачання теплової енергії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат