Провадження №: 2-н/336/108/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Л.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УК ВІРА» дільниця №6» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «УК ВІРА» дільниця №6» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 за період з 01.02.2024 по 30.11.2025 в розмірі 7930,66 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та по передано судді Петренко Л.В.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг на предмет відповідності вимогам ЦПК України, суддя дійшов висновку, про наявність правових підстав передбачених ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України (статті 160-173).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно доположень ч.5 ст.165 ЦПК Україниу разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до матеріалів справи, а саме інформації з Єдиного державного демографічного реєстру від 18.02.2026 року за №2354575, боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що є територією Шевченківського району м. Запоріжжя.

Крім того, відповідно до відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника, відповідно до якої боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

17 лютого 2026 року ТОВ «УК ВІРА» дільниця №6» звернувся до суду з заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 за період з 01.02.2024 по 30.11.2025 в розмірі 7930,66 грн.

Боржник ОСОБА_2 на цей час вже помер, тобто ще до звернення ТОВ «УК ВІРА» дільниця №6» до суду з відповідною заявою.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини.

У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки.

Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом.

Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом.

Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства.

Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз указаних норм права, а також положень чч.1, 2, 4 ст.25, ч.1 ст.26 ЦК та ч.2 ст.42 ЦПК дає підстави дійти висновку, що на момент звернення з заявою до суду боржник у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито.

Чинним ЦПК України не передбачено можливості видачі судового наказу про стягнення заборгованості за оплату наданих послуг з боржника після його смерті та залучення правонаступників боржника до участі у справі, натомість нормами цивільного права, а зокрема статтею 1281 ЦК України визначено право кредитора на пред`явлення вимоги про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов`язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що у видачі судового наказу за заявою ТОВ «УК ВІРА» дільниця №6» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 за період з 01.02.2024 по 30.11.2025 в розмірі 7930,66 грн., слід відмовити, оскільки боржник ОСОБА_2 помер.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 164-166, 258-261, 272, 353-355 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УК ВІРА» дільниця №6» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Л.В.Петренко