СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1798/25
Провадження № 2/306/469/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Вінер Е.А.

за участю секретаря Чубірка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Свалява у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що 25.08.2024 між ТОВ « Селфі кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір №1720017.

31.03.2025 між ТОВ « Селфі кредит" та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено Договір факторингу №01.02-06/25 у відповідності до умов якого ТОВ « Селфі кредит" передає (відступає) ТОВ «Свеа Фінанс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» приймає належні ТОВ « Селфі кредит" права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-06/25 ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги Відповідача в сумі 20202 грн.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товаристваз обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором №1720017 у розмірі 20202 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн.40 коп.

Ухвалою від 06.10.2025 вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву не надав.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 25.08.2024 між ТОВ « Селфі кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір №1720017.

Згідно з розділу 1 Кредитного договору, ТОВ « Селфі кредит" зобов`язується передати у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк на 360 днів,стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ « Селфі кредит" свої зобовязання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в загальній сумі 3900 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника.

Договір підписано електронним підписом ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Судом встановлено, що відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе.

31.03.2025 між ТОВ « Селфі кредит" та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено Договір факторингу №01.02-06/25 у відповідності до умов якогоТОВ « Селфі кредит" передає (відступає) ТОВ «Свеа Фінанс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «СвеаФінанс» приймає належні ТОВ « Селфі кредит" права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги Відповідача в сумі 20202 грн.

Згідно ст.514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України- заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. 526, 527, 530 ЦК Українизобов`язанняповинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.

Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Згідно розрахунку заборгованості складається з заборгованості по тілу в розмірі 3900 грн., заборгованість по відсотках 8502 грн., пеня 7800,00 грн. загальна заборгованість становить 20202 грн.

Разом з тим, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог, а саме стягнення заборгованості по тілу та відсотків.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованість за пенею 7800,00 грн, суд приходить до наступного.

Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:

в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;

в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;

у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).

Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Судом встановлено, що кредитний договір укладено 25.08.2024, відповідно і заборгованість за пенею виникла після 24.02.2022. Отже до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

За викладених обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 7800 грн. необхідно відмовити.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконала, суд знаходить позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422 грн.40 коп.

Керуючись ст.12,13,81,141,259,263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" (адреса : 04070, місто Київ, вул.Іллінська,8 ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (адреса : 04070, місто Київ, вул.Іллінська,8, ) заборгованість за договором № 1720017 від 25.08.2024 в розмірі 12402 грн., а саме заборгованість по тілу у розмірі 3900 грн., заборгованість по відсотках 8502 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 30 січня 2026 року.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області Е.А.Вінер