У Х В А Л А

Іменем України

19.02.2026 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2025 року вказану цивільну справу передано до Франківського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю.

Відповідно до ухвали судді Франківського районного суду м. Львова від 21.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання позивач не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, жодного клопотання на адресу суду не направляла.

Судом встановлено, що розгляд справи відкладався. В судові засідання, призначені на 15.01.2026 року та 19.02.2026 року, позивач не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Жодних клопотань чи заяв на адресу суду не направляла.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про залишення без розгляду позовної заяви у зв`язку із повторною неявкою позивача. Окремо зазначив, що позивач та відповідач на даний час проживають разом в Республіці Польща, конфлікту між ними немає, разом виховують та утримують спільних дітей.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши доводи представника відповідача, суд вважає що наявні достатні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Так, згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Згідно із статтею 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Також відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18) та від 28.10.2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження №61-9020св21) суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Крім цього, у постанові від 06.06.2024 року в справі №756/7038/15-ц Верховний Суд наголосив, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права чи інтересу, згідно з принципами відповідного виду судочинства має бути активним учасником судового провадження безпосередньо чи опосередковано (через представника). Правила статті 223 ЦПК України спрямовані на те, щоб унеможливити свавільне обмеження права особи на судовий розгляд її справи. Зокрема вони встановлюють наслідки, які можуть настати для особи, яка не дотримує правил судового провадження. Так, частина п`ята статті 223 ЦПК України дає суду можливість повернути позовну заяву без розгляду, тобто застосувати до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідну форму відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду. Також позивач має демонструвати інтерес у розгляді справи. Тому зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Оскільки завдання цивільного судочинства згідно з частиною другою статті 2 ЦПК України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, позивач має зазнати залишення позовної заяви без розгляду як процесуального наслідку повторного неприбуття у судове засідання та невчинення дій щодо підтримання позову.

Судом встановлено, що позивач жодного разу не з`явилася в призначені судові засідання, хоча сторона позивача щоразу належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Жодних клопотань чи заяв на адресу суду, в тому числі про розгляд справи за її відсутності, позивач не подавала, про наявність поважних причин неприбуття до суду не інформувала.

Суд звертає увагу сторони позивача на те, що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2023 року у справі №9901/278/21, ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Тому невиконання такого обов`язку, закономірно, є підставою для залишення позову без розгляду. Відповідний процесуальний наслідок передбачено у ст.ст.223, 257 ЦПК України. Так, у разі: повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України); належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Не може залишатися поза увагою суду також правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 18.12.2019 року у справі №9901/949/18, відповідно до якого, якщо позивач не з`явився в засідання, не повідомив про причини неявки й не висловив свою позицію щодо можливості розгляду справи без його участі, не постав перед судом і не переконав його в тому, що відповідач чинив щодо нього протиправно чи незаконно, такими діями він фактично сигналізує про свою нехіть до спору.

Також Європейський суд з прав людини у п. 35 рішення від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (заява №11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд наголошує, що, з одного боку, одним із завдань цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справ з метою ефективного захисту порушених прав особи. Така законодавча гарантія відповідає, насамперед, потребам особи, яка звертається до суду з позовом, необхідність чого не може заперечуватися. З іншого боку, тривалий розгляд позову через ігнорування позивачем судових засідань позбавляє відповідача права на розгляд справи проти нього протягом розумного строку та не дає можливості підтвердити правомірність своєї позиції під час розгляду справи по суті.

Зважаючи на вищевикладене та з огляду на те, що процесуальна поведінка сторони позивача у справі має ознаки зловживання процесуальними правами, що проявляється у систематичних неявках позивача в судові засідання без пояснення будь-яких причин неприбуття і неподання ним заяви про розгляд справи у його відсутності, що, у свою чергу, унеможливлює подальший розгляд справи, суд доходить переконання про наявність достатніх підстав для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 223, 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України, відповідно до яких особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Суддя Величко О.В.