Провадження № 2/638/7248/25
05 лютого 2026 року м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Щепіхіної В. В.,
за участю секретаря судового засідання Старини С. К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 42 739,80 грн та суми сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 05.09.2025 року відкрито провадження в цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Миц І. В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, в якій просила рогляд справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, заяви про розгляд справи без його участі або про відкладення, суду не направив.
Оскільки позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, а відповідач по справі був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, не з`явився до суду та не повідомив про поважність такої неявки, суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
15.01.2022 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AT 1841531 (Поліс). Забезпеченим транспортним засобом за полісом є ВАЗ 2103, д.н. НОМЕР_1 . Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260 000,00 грн; за шкоду, заподіяну майну 130 000,00 грн, розмір франшизи 2 500,00 грн.
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.06.2022 року у справі № 638/3032/22 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Крім того, постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.10.2022 року у справі № 638/3034/22 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування строком на 1 (один) рік.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, д.н. НОМЕР_2 , 15.02.2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоарт ЛТД» було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) та отримано рахунок на оплату № 159 від 21.02.2022 року, відповідно до яких вартість ремонту пошкодженого Toyota Land Cruiser 200, д.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП складає 45 239,80 грн.
Дорожньо-транспортна пригода була визнана ПрАТ «СК «Арсенал страхування» страховим випадком, що підтверджується копією страхового акту № 006.00334822-1 від 22.02.2022, та визначена сума страхового відшкодування у розмірі 45 239,80 грн. Вказана сума була перерахована ПрАТ «СК «Арсенал страхування» в оплату рахунку, виставленого ТОВ «Автоарт ЛТД», яке здійснювало роботи з ремонту пошкодженого транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, д.н. НОМЕР_2 , що підтверджується копією рахунку на оплату № 1159 від 21.02.2022 року та копією платіжного доручення № 10956145 від 23.02.2022 на суму 45 239,80 грн.
24.03.2022 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування», в якій застраховано пошкоджений транспортний засіб Toyota Land Cruiser 200, д.н. НОМЕР_2 , за договором страхування наземного транспорту № 2530/21-Т/Х/01/Е, звернулась до АТ «СГ «ТАС» з претензією про виплату страхового відшкодування в розмірі 45 239,80 грн з наданням всіх необхідних документів.
З огляду на зазначене в розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати АТ «СГ «ТАС» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування.
Право регресної вимоги виникло у АТ «СГ «ТАС» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 08.06.2022 року.
На час ДТП та виникнення спірних правовідносин діяв Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (від 1 липня 2004 року № 1961-IV).
Згідно ст. 28 вказаного Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Такими актами є Закон України «Про страхування» від 18.11.2021 року № 1909-IX, Закон України «Про страхування» від 07.03.1996 року № 85/96-ВР (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин та втратив чинність 01.01.2024), а також Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин та втратив чинність 01.01.2025). Вказані закони містять спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин.
Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року № 85/96-ВР, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Дана норма кореспондується із ст. 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 9 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року № 85/96-ВР передбачено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховий поліс це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (п. 1.8. ст. 1 Закону № 1961-IV).
Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. (Аналогічні положення закріплені і в ч. 1 ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 року № 3720-ІХ).
Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). (Аналогічні положення закріплені і у п. в ч. 1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 року № 3720-ІХ).
На момент звернення до суду Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» з позовними вимогами набув чинності Закон України «Про страхування» від 18.11.2021 року № 1909-IX.
Відповідно до ст. 108 Закону № 1909-IX страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Аналогічні положення були закріплені і в ст. 27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року № 85/96-ВР.
Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, як страховик, який виплатив страхове відшкодування на користь ПрАТ «СК «Арсенал страхування», до якого перейшло право грошової вимоги до відповідача, як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, відшкодувати завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування в сумі 42 739,80 грн.
Суд доходить висновку, що оскільки відповідач, як водій забезпеченого транспортного засобу, є винним у вчиненні ДТП, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.10.2022 року у справі № 638/3034/22, то позивач має право на стягнення з відповідача суми сплаченого на користь ПрАТ «СК «Арсенал страхування» страхового відшкодування в розмірі 42 739,80 грн в порядку регресу.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами частин 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В силу вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідачем, всупереч зазначеним вище вимогам, шляхом надання належних та допустимих доказів не спростовано розрахунок суми страхового відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача. Доказів того, що матеріальні збитки відшкодовані відповідачем в добровільному порядку матеріали справи не містять, та відповідачем це не спростовано.
На підставі застосованих судом норм матеріального права, з урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 42 739,80 грн.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 3 028,00 грн.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 258, 259, 264, 265-268, 272, 352, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачу необхідно подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В. В. Щепіхіна