Справа № 366/125/26
Провадження № 2/366/664/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 Іванківський районний суд Київської області у складі : головуючої судді Слободян Н.П., з участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в с-щі Іванків Вишгородського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якого прийняв за заповітом його син, ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав в установленому законом порядку (Спадкова справа N?260/2020).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла його мати - ОСОБА_4 та син - ОСОБА_2 (спадкова справа N?324/2021).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв її син - ОСОБА_1 (спадкова справа № 111/2024).

27 березня 2025 року позивачі звернулися до Іванківської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на наслідування за законом на житловий будинок. У видачі свідоцтва про право на наслідування за законом на житловий будинок. Проте, у видачі такого свідоцтва на жилий будинок їм було нотаріусом відмовлено, оскільки не було пред`явлено правовстановлюючих документів на спадковий будинок.

У 1972 році ОСОБА_2 за власні кошти та власними силами побудував жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Проте ніяких правовстановлюючих документів не було оформлено. Єдиними документами є виписка з погосподарської книги селищної ради

Позивачі просять визнати їх право власності на спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями, у рівних частках кожному. Судові витрати згодні нести самі.

Рух справи

19.01.2026 до суду надійшла зазначена позовна заява та була передана на розгляд судді Н.Слободян.

21.01.2026 відкрите провадження. Підготовче судове засідання призначене на 17.02.2026.

Позиції сторін

У судове засідання позивачі не з*явилися. Про день і час слухання справи повідомлені вчасно, належним чином. У позові просили справу розглянути без їх участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача, Поліської селищної ради, у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. Направили до суду лист, у якому просять справу розглядати без участі представника селищної ради, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Суд розцінює цей лист, які відзив на позов, яким позовні вимоги визнаються.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини, встановлені судом та застосовані норми права

Суд, вивчивши докази, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом достовірно встановлено, що

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26.05.2020. ( а.с.10)

На день смерті ОСОБА_3 належав жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується записом у погосподарській книзі № 1на 2021-2025 роки с. Млачівка, номер об`єкта погосподарського обліку 000101-1 та засвідчено у довідці № 61 від 25.03.2025, і був збудований ним, за даними Технічного паспорта, у 1972 році, а господарські будівлі протягом 1973-1991 років. ( а.с.19, 20-22)

Однак, правовстановлюючих документів на будинок ОСОБА_2 за життя не оформив.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг.

Відповідно до ч. 4 ст.3Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нанерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості.

Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_2 , після реєстрації житлового будинку у погосподарській книзі Млачівської сільської ради набув право власності на зазначений будинок, що підтверджується зазначеною вище довідкою селищної ради.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_3 ( а.с.16). Заповіт посвідчено 11.03.2008 секретарем Млачівської сільської ради Поліського району Київської області.

Спадщину після його смерті ОСОБА_3 прийняв, подавши нотаріусу відповідну заяву 04.08.2020. ОСОБА_4 (дружина спадкодавця) від спадщини відмовилась заявою від 04.08.2020. Заведена спадкова справа №260/2020, про що зазначено у постанові нотаріуса № 239/02-31 від 27.03.2025. ( а.с.18)

Однак свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок ним отримано не було.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу оформлення спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, право власності на спірний будинок перейшло до ОСОБА_3 з 20.05.2020.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.09.2021. ( а.с.9)

Заповіту за життя не склав.

Спадщину після його смерті прийняли, подавши нотаріусу відповідні заяви (13.10.2021 та 27.11.2021) ОСОБА_4 (матір спадкодавця) та ОСОБА_2 (син спадкодавця). Їх родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про народження спадкодавця ОСОБА_3 ( а.с.12), свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_2 (а.с.14) Заведена спадкова справа №324/2021, про що зазначено у постанові нотаріуса № 239/02-31 від 27.03.2025. ( а.с.18)

Однак свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок ОСОБА_4 отримано не було.

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент його смерті.

Оскільки на час смерті ОСОБА_3 право власності на спірний будинок вже належало йому, це майно увійшло до складу його спадщини.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 21.11.2023. ( а.с.11)

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 ( а.с.17). Заповіт посвідчено 19.05.2023 приватним нотаріусом Біланом Є.Г.

Спадщину після її смерті ОСОБА_1 прийняв, подавши нотаріусу відповідну заяву 27.03.2025. Заведена спадкова справа №111/2024, про що зазначено у постанові нотаріуса № 239/02-31 від 27.03.2025. ( а.с.18)

Отже, частка у праві власності на спірний будинок, яка належала ОСОБА_4 , перейшла до ОСОБА_1 .

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, постановою нотаріуса № 239/02-31 від 27.03.2025 позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, у зв`язку з чим вони не можуть оформити свої спадкові права на зазначене майно, хоча воно входить до складу спадщини. На даний час ніхто, крім них, на це майно не претендує. Проте, позивачі 27.03.2025 отримали свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0148 розміром 1,3125, яка належала ОСОБА_2 , по 1/2 частині кожен. Зокрема, ОСОБА_2 успадкував її після смерті свого батька, ОСОБА_3 , який успадкував цю частину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 успадкував її після смерті ОСОБА_4 , яка свою чергу успадкувала її за законом після смерті ОСОБА_3 , який успадкував цю частину за заповітом після смерті ОСОБА_2 (а.с.24,25), тобто позивачі частково вже оформили спадкові права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 , як його син та матір.

Згідно із ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно, після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання права власності у разі неможливості підтвердження такого права іншим способом.

Оскільки позивачі прийняли спадщину, однак не можуть оформити спадкові права в нотаріальному порядку, суд вважає вимоги обґрунтованими.

Відповідно до ст.41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю».

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 259, 263 265, 280-284, 354ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , і яке він успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 :

на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 96,2 кв.м, житловою площею 47,9 кв.м, в плані позначеного літерою «А1», з прибудовою «а2», ганком «а3», господарськими спорудами: літня кухня «Б», погріб «Б1», сараї «Г», «Д», вбиральня «Ж», альтанка «З», гараж «К», колодязь №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , і яке вона успадкувала за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке він успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 :

на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 96,2 кв.м, житловою площею 47,9 кв.м, в плані позначеного літерою «А1», з прибудовою «а2», ганком «а3», господарськими спорудами: літня кухня «Б», погріб «Б1», сараї «Г», «Д», вбиральня «Ж», альтанка «З», гараж «К», колодязь №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення ( 17.02.2026).

Повне найменування сторін

Позивачі:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_4 );

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_5 )

Відповідач: Поліська селищна рада Вишгородського району Київської області (Київська область, Вишгородський район, с-ще Красятичі, вул. Воздвиженська, 84. Код ).

Суддя Наталія СЛОБОДЯН