Дата документу 09.02.2026Справа № 554/712/26
Провадження № 2/554/2099/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Михайлової І.М.,

за участі секретаря судового засідання Станкевич Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Полтавської обласної прокуратури, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У моєму провадженні, згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2026 року, знаходиться цивільна справа № 554/712/26 за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Полтавської обласної прокуратури, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 23.01.2026 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, призначено підготовче судове засідання на 10.02.2026 року о 10 год. 15 хв.

09.02.2026 року з підстав, визначених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, суддя Михайлова І.М. заявила самовідвід. Заява вмотивована тим, що в провадженні судді Михайлової І.М. знаходилася скарга ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених службових осіб Полтавського РУП ГУНП в Полтавської області та Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 554/99/25, провадження № 1-кс/554/797/2025).

Під час розгляду цієї скарги заявник ОСОБА_1 висловив недовіру судді Михайловій І.М., в зв`язку з чим з метою запобігання будь-яких сумнівів, протиріч та непорозумінь, його заява про відвід судді Михайлової І.М. була задоволена ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 23.01.2025 року (справа № 554/99/25, провадження № 1-кс/554/1634/2025).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року закріплено право особи на справедливий суд, що полягає у тому, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

За змістом п.п.1, 2 ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики.

У статті 15 Кодексу суддівської етики визначено, що суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За змістом ч.1 ст.39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статті 36 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях ЄСПЛ, зокрема в рішеннях у справах «Мироненко та Мартиненко проти України» від 10.12.2009 року, «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, «Білуха проти України» від 09.11.2006 року.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд (його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland)). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення від 15.12.2005 року у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus)).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають відносини, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитись, також має бути видно, що воно чиниться» (рішення ЄСПЛ у справі «Газета-Центр проти України» від 15.07.2010 року).

Таким чином, судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумнів у його неупередженості та безсторонності.

Головуючим суддею у справі заявлено самовідвід з тих підстав, що ОСОБА_1 висловив недовіру судді Михайловій І.М., в зв`язку з чим була задоволена його заява про відвід судді в іншому судовому провадженні за участю Мотчаного В.В.

Ураховуючи наведені суддею Михайловою І.М. підстави для її самовідводу, приходжу до висновку про задоволення заяви про самовідвід під час розгляду вказаної справи, з метою усунення сумнівів в учасників справи щодо неупередженості та безсторонності судді, гарантування об`єктивного здійснення правосуддя заради забезпечення права на справедливий суд, а також забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б підстав для недовіри суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 39, 40 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Задовольнити заяву судді Михайлової Ілони Миколаївни про самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Полтавської обласної прокуратури, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Матеріали справи № 554/712/26 передати до канцелярії Шевченківського районного суду міста Полтави на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Михайлова