Справа №536/237/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Река А.С., вирішуючи питання про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

До Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Досліджуючи матеріали справи судом встановлено, що справа непідсудна Кременчуцькому районному суду Полтавської області, з огляду на наступне.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №1638/01-28 від 16.02.2026 року, отриманого судом 17.02.2026 року, відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 відсутні.

З відповіді щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери №2352400 від 17.02.2026 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» врегульовано питання реєстрації місця проживання внутрішньо переміщеної особи. Так, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

У зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання позивача та адреса місця проживання відповідачки як внутрішньо переміщеної особи знаходиться за межами територіальної юрисдикції Кременчуцького районного суду Полтавської області, суд вважає за доцільне передати справу за територіальною підсудністю за зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідачки.

Згідно зі ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Рішення суду є виконанням вимог закону, адже як передбачено ч. 1 ст. 378 ЦПК України, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення апеляційним судом з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Враховуючи викладене та виходячи із системного аналізу зазначених норм ЦПК України, та з метою недопущення порушення правил підсудності, суд вважає за необхідне направити цивільну справу до Автозаводського районного суду м.Кременчука, до територіальної юрисдикції якого належить дана справа.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 258-261, 353-355 ЦПК України,-

Постановив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд до Автозаводського районного суду м.Кременчука.

Направити копію даної ухвали позивачу.

Передачу цивільної справи здійснити в порядку, встановленому частиною 3 статті 31 ЦПК України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяА. С. Река