Справа №305/2173/23
Провадження по справі 2/305/26/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2026. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Біроваш О.О.

представника позивача, прокурора Стець М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ясінянська селищна рада Рахівського району Закарпатської області про витребування земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

21.09.2023, Тячівська окружна прокуратура Закарпатської області в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ясінянська селищна рада Рахівського району Закарпатської області про витребування земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивує тим, що Тячівською окружною прокуратурою встановлено підстави для вжиття заходів представницького характеру у зв`язку з порушенням Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області (далі - Держгеокадастр) вимог земельного законодавства внаслідок розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення. Так, відповідно до наказу Держгеокадастру №631-сг від 28.03.2019 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,12 га, із земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва, що розташована за межами населеного пункту полонина Драгобрат на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області. На підставі вказаного рішення територіального органу державної влади та на замовлення ОСОБА_2 , фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, після виготовлення якого, 16.04.2019 Відділом у Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га у Державному земельному кадастрі, що підтверджується відповідним витягом № НВ-021 від 11.11.2021. Наказом Держгеокадастру №971-сг від 07.05.2019 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безоплатно у власність ОСОБА_2 , земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га для індивідуального садівництва, що розташована за межами населених пунктів на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області. Надалі, 19.08.2019 державним реєстратором Рахівської районної державної адміністрації здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вищевказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою № 339046045 від 13.07.2023. В подальшому, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки №1273 від 30.12.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га. Однак, у зв`язку з порушенням вимог земельного законодавства при наданні ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га, така підлягає витребуванню від ОСОБА_1 на користь держави в особі Закарпатської ОДА, виходячи з наступних підстав. Обґрунтування незаконності наказу Держгеокадастру № 971-сг від 07.05.2019 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки». Згідно з фрагмента із Публічної кадастрової карти України станом на 08.02.2022 з нанесеними межами кварталу 3 Свидовецького та кварталу 12 Станиславського лісництв ДП «Ясінянське ЛМГ» і межами їх таксаційних виділів відповідно до матеріалів базового лісовпорядування 2010 року, виготовленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект», вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0690 повністю накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство» та знаходиться в межах 3 кварталу Свидовецького лісництва вказаного підприємства. Також, факт належності спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення підтверджується викопіюванням з таксаційних матеріалів Свидовецького лісництва державного підприємства з нанесеними межами земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0690, що здійснені філією «Ясінянське лісомисливське господарство» ДСГП «Ліси України». Також, на підставі розпорядження голови Закарпатської ОДА № 570 від 23.08.2018 «Про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), TOB «Ланд ком» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) державної власності, що перебувають у постійному користуванні державного підприємства «Ясінянське ЛМГ» на підставі державного акта на право постійного користування на право постійного користування землею серії І-ЗК №000378 від 18.12.1996 та розташовані за межами населених пунктів на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області (Свидовецьке лісництво, квартали 1 - 13, 15). Так, на підставі вказаної технічної документації сформовано, зокрема, земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером :06:001:0118 площею 1180,168 га, відомості про яку зареєстровано в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Водночас, у пояснюваній записці, що є складовою вказаної технічної документації, зазначено, що частина земель лісогосподарського призначення кварталу 3 Свидовецького лісництва державного підприємства площею 28,15 га не увійшла до технічної документації (хоча такі охоплюються державним актом на право постійного користування землею), позаяк на землі лісового фонду накладаються земельні ділянки приватної власності. Зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га є однією із земель приватної власності, що перешкоджала лісогосподарському підприємству встановленню (відновленню) земель лісового фонду кварталу 3 Свидовецького лісництва в натурі (на місцевості) відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000378 від 18.12.1996. Враховуючи вищенаведене, земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га сформована та була передана у приватну власність ОСОБА_2 за рахунок земель лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні державного лісогосподарського підприємства на підставі державного акта на право постійного користування землею серії І-ЗК №000378 від 18.12.1996.

Право користування ДП «Ясінянське ЛМГ» на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0690 посвідчується державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗК №000378, виданого 18.12.1996 на підставі розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації №360 від 18.12.1996. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України № 1003 від 07.09.2022 «Деякі питання реформування управління лісової галузі», утворено державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» та приєднано до нього спеціалізовані державні лісогосподарські підприємства, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів. Пунктом 5 вказаної постанови визначено, що державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником майна, прав та обов`язків спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів, що реорганізуються; права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, затверджених матеріалів лісовпорядкування, затверджених розрахункових лісосік, затверджених поділів лісів на категорії, виділених особливо захисних лісових ділянок спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів, що реорганізуються. Згідно з пункту 8 наказу Державного агентства лісових ресурсів України №881 від 28.10.2022 «Про припинення державного підприємства Ясінянське лісомисливське господарство» Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство». Отже, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав ДП «Ясінянське ЛМГ», зокрема, в частині права на користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, набутого на підставі державного акта на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000378 від 18.12.1996. При цьому, до компетенції Кабінету Міністрів України у відповідності до ч.8 ст.122 ЗК України належали повноваження щодо передачі земельних ділянок із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельних ділянок дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, за результатами аналізу положень ст.ст.122 та 149 ЗК України вбачається, що повноваження на розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення станом на момент надання спірної земельної ділянки у приватну власність належали Кабінету Міністрів України, при цьому, Держгеокадастр вправі був розпоряджатись лише земельними ділянками сільськогосподарського призначення, до яких земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га не належить. Згідно з листа Секретаріату Кабінету Міністрів України №9397/0/2-23 від 18.04.2023 Кабінет Міністрів України не приймав рішень про вилучення із постійного користування ДП «Ясінянське ЛМГ» чи передачу у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0690. Окрім цього, згідно з листа філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №853 від 28.07.2023, відсутні відомості про надання погодження на вилучення з постійного користування земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0697 площею 0,12 га. Таким чином, наказ Держгеокадастру №971-сг від 07.05.2019 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», на підставі якого земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га передано у власність ОСОБА_2 , прийнятий з порушенням ст.122 та ч.ч.1, 2, 9 ст.149 ЗК України. Зазначає, що в даних правовідносинах внаслідок видання Держгеокадастром наказу №971-сг від 07.05.2019 порушено також вимоги ч.5 ст.116 ЗК України. Водночас, у наказах Держгеокадастру від №631-сг від 28.03.2019 та №971-сг від 07.05.2019, відсутні відомості про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0690 із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва, що свідчить також про порушення ст.20 ЗК України та ст.57 ЛК України. Підсумовуюче наведене, наказ Держгеокадастру №971-сг від 07.05.2019 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» прийнятий з порушенням ст.ст.20, 84, 116, 122, 149 ЗК України, оскільки призвів до передачі у приватну власність земельної ділянки лісогосподарського призначення, у зв`язку з чим, вказаний наказ Держгеокадастру є незаконним. Щодо обґрунтування підстав витребування земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0690 із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, зазначає наступне. Кабінет Міністрів України, якому належали повноваження на розпорядження спірною земельною ділянкою лісогосподарського призначення, не приймав жодних рішень про передачу такої у приватну власність ОСОБА_2 , а також не здійснював вилучення земельної ділянки з постійного користування лісогосподарського підприємства, що підтверджується листом Секретаріату Кабінету Міністрів України №9397/0/2-23 від 18.04.2023. Отже, ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га за відсутності волевиявлення компетентного органу державної влади, та відтак, і за відсутності відповідної правової підстави. Разом з тим, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки №1273 від 30.12.2021, ОСОБА_2 відчужено земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га на користь ОСОБА_1 , яка згідно з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником спірної земельної ділянки й станом на момент звернення з позовом до суду. Враховуючи наведене, земельна ділянка лісогосподарського призначення з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га підлягає витребуванню від ОСОБА_1 на користь держави в особі Закарпатської ОДА. З приводу власника (розпорядника) спірною земельною ділянкою лісогосподарського призначення зазначають, що повноваження станом на час прийняття Держгеокадастром наказу №971-сг від 07.05.2019 належали Кабінету Міністрів України. На даний час повноваження на розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення належать до компетенції обласних державних адміністрацій, відповідно, земельна ділянка підлягає витребуванню на користь Закарпатської ОДА. Витребування у власність держави земельної ділянки, незаконно переданої у приватну власність фізичній особі органом виконавчої влади, має легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоби таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель лісогосподарського призначення. З огляду на вказане, витребування майна в цьому випадку матиме підстави та буде законним, відповідатиме легітимній меті та переслідуватиме законний суспільний інтерес, оскільки спрямовуватиметься на поновлення порушеного права власника - Закарпатської обласної державної адміністрації. При витребуванні майна забезпечуватиметься також пропорційність, співрозмірність між метою (втручання у право особи) та інтересами суспільства, як невід`ємною складовою та інструментом верховенства права. Встановлено, що земельна ділянка, яка є предметом позову, сформована та передана у приватну власність за рахунок земель лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні державного лісогосподарського підприємства. Фактично відбулась незаконна безоплатна передача такої у приватну власність некомпетентним органом державної влади, без вилучення та зміни цільового призначення. При цьому, витребування у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації земельної ділянки є єдиним пропорційним і належним способом відновлення порушених інтересів держави у вказаному спорі. За таких обставин позов Тячівської окружної прокуратури відповідає загальним принципам і критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, закладеним у статті 1 Першого протоколу. Обґрунтування підстав для представництва окружною прокуратурою інтересів держави. Тячівською окружною прокуратурою, на виконання ст.23 Закону України «Про прокуратуру», попередньо повідомлено (лист №07.52-104-587 вих-23 від 27.01.2023) Закарпатську обласну державну адміністрацію про виявлені порушення, на що отримано відповідь за №1941/06-16 від 24.02.2023 про те, що з урахуванням відсутності в обласної військової адміністрації коштів, достатніх для сплати судового збору, просить розглянути можливість захисту інтересів держави в особі Закарпатської обласної військової адміністрації із порушеного питання в судовому порядку органами прокуратури. З наведеного вбачається, що Закарпатська обласна державна адміністрація, як власник спірної земельної ділянки, володіючи інформацією з вказаного листа про порушення законодавства щодо спірної земельної ділянки, а саме про незаконність вибуття ділянки з державної власності, не вживала протягом тривалого часу дієвих заходів на поновлення прав держави. У зв`язку з невжиттям уповноваженим органом заходів, окружною прокуратурою, знову ж таки на виконання ст.23 Закону України «Про прокуратуру» листом проінформовано Закарпатську обласну державну (військову) адміністрацію про звернення з позовом до суду в інтересах держави. Отже, участь прокурора у справі, з урахуванням вищезазначеної практики суду, є законною, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає в захисті прав держави. Таким чином, у окружної прокуратури є достатні підстави для представництва інтересів держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації щодо усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її витребування, на користь держави. Враховуючи вищенаведені обставини позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Витребувати у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га, що розташована за межами населених пунктів на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області. Стягнути з відповідачів на користь Закарпатської обласної прокуратури (р/р UA0018475, , МФО:820172 ДКС України) судові витрати у справі.

21.09.2023, одночасно з пред`явленням позову, керівник Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, Жилкін В. подав заяву про забезпечення позову. В якій просить до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,12 га, з кадастровим номером: :08:001:0690, яка розташована на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат та заборонити ОСОБА_1 розпоряджатися земельною ділянкою, площею 0,12 га, з кадастровим номером: :08:001:0690, вартістю 25380 гривень, яка розташована на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат, в тому числі, і шляхом заборони відчуження її будь-яким способом на користь третіх осіб, здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, здійснення забудови спірної земельної ділянки. В обґрунтування необхідності застосування таких заходів забезпечення позову посилається на те, що до постановлення рішення по справі та набрання ним законної сили існує реальна загроза утруднення його виконання, оскільки в разі невжиття заходів забезпечення позову існує ймовірність відчуження та поділу земельної ділянки.

Ухвалою суду від 22.09.2023, задоволено заяву керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, ОСОБА_4 про забезпечення позову. До вирішення справи по суті та набуття рішенням суду законної сили, забезпечено цивільний позов шляхом: накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,12 га, з кадастровим номером: :08:001:0690, цільове призначення - для індивідуального садівництва, вартістю 25380 гривень, яка розташована за межами населеного пункту, полонина Драгобрат, на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області; заборони ОСОБА_1 розпоряджатися земельною ділянкою, площею 0,12 га, з кадастровим номером: :08:001:0690, цільове призначення - для індивідуального садівництва, вартістю 25380 гривень, яка розташована за межами населеного пункту, полонина Драгобрат, на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, в тому числі, шляхом заборони відчуження її будь-яким способом на користь третіх осіб, здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, здійснення забудови спірної земельної ділянки.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 02.10.2023 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 15 годину 00 хвилин 31 жовтня 2023 року. Надано відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у розгляді справи: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача; Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області та ОСОБА_2 , як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

31.10.2023 начальник управління Бокша С. надіслала до суду письмові пояснення, зміст яких зводиться до наступного. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Закарпатської області. Відповідно до пункту "в" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара. Громадянин ОСОБА_2 звернувся до Головного управління із клопотанням від 26.02.2019 (вхідна реєстрація Головного управління від 28.02.2019 №М-584/0/17-19) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1200 га для індивідуального садівництва. За результатом розгляду клопотання громадянина ОСОБА_2 . Головним управління видано наказ "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" від 28.03.2019 №631-сг яким надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1200 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва (код цільового призначення згідно з класифікацією видів цільового призначення земель - 01.05) розташованої за межами населеного пункту полонина Драгобрат на території Ясінянської селищної ради Рахівського району "Закарпатської області. Наказом Головного управління від 07.05.2019 № 971-сг "Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_2 , передано у власність земельну ділянку, кадастровий номер 0:08:001:0690, площею 0,1200 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва розташованої за межами населеного пункту полонина Драгобрат на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області та рекомендовано оформити право власності на земельну ділянку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Довідки зі звітності з кількісного обліку про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01.01.2016 від 03.04.2019 №97-7-0.25-301/170-19 (додаток 5), що є складовою проекту землеустрою, спірна земельна ділянка належить до земель запасу, які розташовані за межами населеного пункту Ясінянської селищної ради, загальною площею 0,1200 га, сільськогосподарські землі з них 0,1200 пасовища. Згідно із висновком експерта державної експертизи від 10.04.2019 №3642/82-19 (додаток 6) про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробленого ФОП ОСОБА_3 на підставі наказу Головного управління "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" від 28.03.2019 №631-сг категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, склад угідь - пасовища, форма власності - державна. Отже, спірна земельна ділянка відносилася до земель сільськогосподарського призначення. Враховуючи вище викладене, накази Головного управління "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" від 28.03.2019 №631-сг та "Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки" від 07.05.2019 №971-сг прийняті відповідно до норм законодавства України. Щодо позовної вимоги витребування земельної ділянки, зазначає наступне. Зайняття спірної земельної ділянки з порушенням норм ЗК України треба розглядати як таке що не пов`язане з позбавленням володіння, порушення права власності держави. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку потрібно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу, допоки триватиме порушення прав законного володільця земельної ділянки. Верховний Суд у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 307/3155/19 вказав, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів: є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння. Отже, у даній категорії справ задоволення порушеного права має бути захищено у спосіб не шляхом витребування спірної земельної ділянки у власність територіальної громади на підставі статей 387, 388 ЦК України, а на підставі статті 391 цього Кодексу та частини другої статті 152 ЗК України шляхом пред`явлення позову про повернення земельної ділянки. Наведене також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 16 лютого 2022 року у справі №363/669/17 (провадження №61-9067св21); від 12 травня 2022 року у справі №372/4154/18 (провадження №61-666св21), які прийняті у зв`язку з обов`язковим врахуванням наведених правових висновків Великої Палати Верховного Суду, а також правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження №12-20гс21). Звертає увагу суду, що обрання неефективного способу захисту є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Враховуючи викладене, вважає, що позовна вимога про витребування спірної земельної ділянки задоволенню не підлягає. Щодо представництва окружною прокуратурою інтересів держави. Зазначає, що враховуючи наведені положення законодавства та категорію і правовий статус земель згідно відомостей Державного земельного кадастру (землі сільськогосподарського призначення державної форми власності), для захисту яких ініційовано звернення до суду в інтересах держави, слід зауважити, що саме Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є повноважним органом державної влади, до компетенції якого віднесені питання захисту земель державної власності та розпорядження такими землями. Проаналізувавши правову позицію прокурора у взаємозв`язку з наведеними положеннями законодавства, вважає безпідставним звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, без належного обгрунтування здійснення неналежним чином органом державної влади чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або відсутність такого органу. Отже, оскаржуючи накази Головного управління з підстав їх незаконності та зазначаючи відповідачем Головне управління, прокурор мав визначити підставою для представництва в суді законних інтересів держави відсутність органу, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. З огляду на зазначене, дану позовну заяву прокурора в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації слід залишити без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України, як таку, що подана неповноважною особою. Враховуючи вищевикладене, та керуючись статтею 181 Цивільного процесуального кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області просить врахувати дані письмові пояснення при винесенні рішення по справі. Одночасно просить провести розгляд справи без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

06.11.2023, представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Бачинська Анастасія Володимирівна надіслала на електронну адресу суду клопотання про надання для ознайомлення матеріали цивільної справи з правом фотографування.

27.11.2023, представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Бачинська Анастасія Володимирівна надіслала до суду електронною поштою відзив на позовну заяву, який обгрунтовує наступним. 21 вересня 2023 Тячівською окружною прокуратурою за підписом Володимира Жилкіна подано позовну заяву, у якій просить Рахівський районний суд: 1) витребувати у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га, що розташована за межами населених пунктів на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області; 2) Стягнути з відповідачів на користь Закарпатської обласної прокуратури судові витрати у справі. Оскільки поштовим відправленням матеріали позовної заяви і ухвали про відкриття провадження у справі відповідачці вручені не були і така дізналась про наявний спір з сайту Рахівського районного суду, за клопотанням представника відповідача 13 листопада 2023 року отримано доступ до матеріалів справи, здійснено фотографування. Тому, вважає, що встановлений ухвалою Рахівського районного суду від 02 жовтня 2023 року для подання відзиву 15-денний строк не пропущений, оскільки останній день такого строку після ознайомлення з текстом позовної заяви припадає на 28 листопада 2023 року, а даний відзив подається 27 листопада 2023 року. Зазначає, що позов заперечують у повному обсязі, вважають, що такий має бути залишений без руху, а у випадку виправлення недоліків - відхилений з наступних підстав. Так, до позовної заяви жодного документа, що підтверджує повноваження підписанта - Володимира Жилкіна не додано, внаслідок чого є підстави для залишення позовної заяви без руху на підставі ч.11 ст.187 ЦПК України. Наведені прокурором в позові фактичні підстави позову свідчать, що обрані ним способи захисту цивільного права не дозволяють ефективно відновити заявлені ним нібито порушені права держави. Оскільки є чинними і неоспореними Держгеокадастру від 28.03.2019 р. №631-сг, наказ Держгеокадастру від 07.05.2019 та №971-сг чи Договір купівлі-продажу земельної ділянки між від 30.12.2021 №1273. Таким чином, відповідачка не може бути позбавлена її права власності на безоплатній основі на нерухоме майно набуте за відплатним відповідним нотаріальним договором без визнання такого договору недійсним. Наголошує, що внаслідок пред`явлення даного позову до добросовісного набувача майна відбудеться неправомірне втручання держави в право власності, яке гарантоване Конституцією України. Вимоги прокурором навмисно сформовані таким чином, щоб уникнути положень статей 387 та 388 ЦК України. При вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності повинно бути дотримано приписи справедливої рівноваги між Інтересами суспільства та правами власника. Стаття перша Першого протоколу до Конвенції гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується (постанова ВСУ в справі № 6-2902цс15 від 03 лютого 2016 року). Щодо відсутності належних і допустимих доказів на підтвердження накладення земельної ділянки. На доведення факту накладання земельної ділянки прокуратура надає фрагмент із Публічної кадастрової карти України станом на 08.02.2022 з нанесеними межами кварталу 3 Свидовєцького та кварталу 12 Станиславського лісництв ДП «Ясінянське ЛМГ» і межами їх таксаційних виділів відповідно до матеріалів базового лісовпорядування 2010 року, виготовленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект». Вважає, що фрагмент із Публічної кадастрової карти України станом на 08.02.2022 - не може вважатися належним та доппустимим доказом накладення земельних ділянок. Отже, позивачем не надано жодного доказу місця розташування земельної ділянки Станиславського, лісництва ДП «Ясінянське ЛМГ», а також доказів порушення прав останнього, як от відмова державного кадастрового реєстратора. Щодо відсутності повноважень прокурора на представництво, зазначає, що прокурор, звертаючись до суду, не обґрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави у даній справі, а також не навів реальні обставин нездійснення уповноваженими органами наданих їм повноважень. В кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора, у цьому випадку з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції в інтересах держави в особі уповноважених органів, які не брали участі у справі. Як вбачається з матеріалів справи, повідомленням від 27.01.2023 №07.52-104-587вих-23, прокуратура, повідомила Закарпатську обласну державну адміністрацію про нібито виявлені порушення. При цьому, до вказаного повідомлення, що викладений на 3-х аркушах, не додано жодних документів, які б вказували на наявність порушень інтересів громади. Відповіддю від 24.02.2023 №1941/06-11, Закарпатська обласна державна адміністрація повідомила про відсутність коштів на оплату судового збору по справі. Вважає, що відсутність судового збору у Закарпатської обласної державної адміністрації не може бути безумовною підставою звернення прокуратури із вказаним позовом, оскільки, відсутність судового збору станом на 24.02.2023 не спростовує того факту, що в наступному зазначена сума судового збору для звернення до суду була б наявна у Закарпатської обласної державної адміністрації. Оскільки, у повідомленні від 27.01.2023 №07.52-104-58/вих- 23 були відсутні докази на зазначені в ньому обставини (нібито виявлені порушення), Закарпатська обласна державна адміністрація була позбавлена реальної можливості звернення до суду з позовною заявою. З огляду на момент направлення повідомлення прокурором, відсутність додатків до вказаного повідомлення та дату звернення ним із позовом до суду в інтересах Закарпатської ОДА, відповідний орган не мав фактичної можливості перевірити доводи прокурора та прийняти рішення щодо звернення до суду, або ж вжиття інших заходів реагування. Відтак, прокурором не дотримано принципу попереднього повідомлення суб`єктів владних повноважень, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, та яке повинно передувати зверненню до суду, що прямо суперечить вимогам частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Вважає, що прокурором фактично не надано можливість відповідному органу відреагувати на стверджуване ним порушення інтересів держави та не надано даному органу документи, які б вказували на наявність порушень. У зв`язку з цим не заслуговує на увагу твердження прокурора про те, що зазначений ним орган не звернувся до суду протягом розумного строку. Таким чином, оцінивши фактичні обставини справи прокурор не довів свого права на представництво інтересів держави в особі Закарпатської обласної державної (військової) адміністрації. Щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, наказом Держгеокадастру №971-сг від 07.05.2019 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безоплатно у власність ОСОБА_2 , земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га для індивідуального садівництва, що розташована за межами населених пунктів на території Ясінянської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області. Таким чином, Позивач (Держава) з 2019 року, якщо припусти, що мало місце порушення прав держави (з чим ми категорично- не погоджуємося) знав та міг дізнатися про порушення своїх прав при цьому жодних дій не вчиняв. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Тому, при відхиленні судом доводів відповідача щодо безпідставності заявленого позову, слід відмовити позивачу у задоволенні позову внаслідок пропуску ним строків позовної давності. Одночасно, просить на користь відповідачки присудити усі понесені нею судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу адвоката; судові витрати, що будуть понесені у майбутньому: витрати по проведенню судової експертизи; витребування документів; оскарження ухвал, рішень, постанов, судові збори за подання зустрічного позову, якщо такі будуть, подані. Враховуючи наведені обставини просить у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

05.12.2023, виконувач обов`язків керівника Тячівської окружної прокуратури, Олександр Фістер подав через канцелярію суду, з порушенням строків, відповідь на відзив.

13.12.2023, представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Бачинська Анастасія Володимирівна надіслала до суду електронною поштою заперечення на відповідь на відзив.

10.01.2024, прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури, Ластовичак В.Ю. подав через канцелярію суду клопотання про приєднання доказів, а саме: наказу №33К від 22.02.2022, яким ОСОБА_5 , призначено на посаду керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області; наказу від 24.10.2023 за №688к про накладення виконання обов`язків.

Ухвалою суду від 19.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про залишення позовної заяви без руху.

Окрім цього, ухвалою суду від 19.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотань представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, начальника Бокша С. та представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Бачинської Анастасії Володимирівни про залишення позовної заяви без розгляду.

Водночас, 19.01.2024, представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Бачинська Анастасія Володимирівна надіслала на електронну адресу суду заяву про забезпечення доказів.

24.01.2024 прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури, Ластовичак В.Ю. подав через канцелярію суду заперечення проти заяви представника відповідача про забезпечення доказів.

Ухвалою суду від 21.01.2024 заяву про забезпечення доказів - повернуто представнику заявника.

06.02.2024 представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Бачинська Анастасія Володимирівна, надіслала до суду електронною поштою заяву про відвід судді Марусяк М.О.

Ухвалою суду від 06.02.2024, у задоволенні заяви про відвід судді Марусяк М.О. від розгляду цивільної справи за позовом Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки - відмовлено.

06.03.2024, представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Бачинська Анастасія Володимирівна, надіслала на електронну адресу суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 30.04.2024, задоволено клопотання представника відповідача, адвоката Бачинської А.В. про витребування доказів. Витребувано від Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області (місцезнаходження: 90500, м. Тячів, вул. Незалежності, №27, Закарпатської області): оригінал таксаційних матеріалів; оригінал листа філії "Ясінянське ЛМГ" ДП "Ліси України" №853 від 28.07.2023 на 1 аркуші; оригінал фрагмента з публічної кадастрової карти з нанесеними межами частини кварталу угідь із Свидовецького лісництва та частини кварталу №12 Станиславського лісництва на 1 аркуші; оригінал інформації по земельній ділянці з кадастровим номером :06:001:0118 на 1 аркуші; оригінал державного акту ДП "Ясінянське ЛМГ"; оригінал технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок ДП "Ясінянське ЛМГ" в натурі.

29.05.2024, представник Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, Кравченко В.В., надіслав через систему "Електронний суд" додаткові пояснення у справі.

30.05.2024, прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, В.Ю. Ластовичак, на виконання ухвали суду про витребування доказів надав такі документи, зокрема: оригінал викопіювання з таксаційних матеріалів Свидовецького лісництва ДП «Ясінянське ЛМГ» на 1 аркуші; оригінал листа філії «Ясінянське ЛМГ» ДП «Ліси України» № 853 від 28.07.2023 на 1 аркуші; оригінал фрагмента з публічної кадастрової карти з нанесеними межами частини кварталу №3 Свидовецького лісництва та частини кварталу №12 Станиславського лісництва та копія супровідного листа, всього на 2 аркушах; оригінал інформації по земельній ділянці з кадастровим номером :06:001:0118 на 1 аркуші; копії матеріалів перевірки зареєстровані в ЖЕО за №6039 від 10.11.2023. Також проінформував, що державний акт на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000378 від 18.12.1996, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок ДП «Ясінянське ЛМГ» в натурі знаходиться у філії «Ясінянське ЛМГ» ДП «Ліси України» (третя особа у даній справі), таким чином ці докази в оригіналі надати неможливо.

Разом з тим, у Тячівської окружної прокуратури наявна належним чином засвідчена копія вказаного державного акта, отриманого на запит, тому така копія надається суду разом із копією запиту за № 07.52-104-1803вих-23 від 05.04.2023.

31.07.2024, представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Бачинська Анастасія Володимирівна надіслала до суду електронною поштою клопотання про призначення комплексної землевпорядної та земельно-технічної експертизи.

02.12.2024, представник відповідачки ОСОБА_1 , адвокат Шманько О.А., надіслав до суду клопотання, в якому просив залучити до участі у розгляді справи Ясінянську селищну раду Рахівського району Закарпатської області, в якості третьої особи що не заявляє самостійних на предмет спору.

Ухвалою суду від 15.01.2025, залучено до участі в розгляді справи, в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Ясінянську селищну раду Рахівського району Закарпатської області.

09.04.2025, адвокат Шманько О.А., безпосередньо у підготовчому засіданні зазначив, що відмовляється від підтримання клопотання поданого попереднім адвокатом Бачинською А.В., про призначення комплексної землевпорядної та земельно-технічної експертизи.

На підставі ухвали суду від 09.04.2025 підготовче провадження у цивільній справі закрито.

Вирішено справу призначити до судового розгляду по суті на 14 годину 00 хвилин, 14 травня 2025 року, яке неодноразово було відкладено за клопотаннями сторін.

Прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури, ОСОБА_7 , 09.02.2026, у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив такі задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідачки судові витрати по справі. Зазначив, що під час судового розгляду повністю підтверджено сукупністю досліджених судом доказів, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0690 повністю накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення. Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області поза межами своєї компетенції та без погодження із землекористувачем затвердила та надала дозвіл на розробку проекту землеустрою, а в подальшому затвердила проект її відведення та надала її у приватну власність ОСОБА_2 , яки в подальшому відчужив земельну ділянку громадянці ОСОБА_1 .

Відповідачка, ОСОБА_1 , та її представник, адвокат Шманько О.А., у судове засідання, не з`явилися. Були повідомлені вчасно та належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в їх електронні кабінети. Про причини неявки суду не повідомили. Заяв про відкладення не подавали.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", у підготовче засідання не з`явився. Про день, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялися належним чином, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, що стверджується роздруківкою з трекінгу відправлень "Укрпошти". крім того також повідомлялися надісланням судових повісток в електронний кабінет, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. Причини неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань про відкладення підготовчого засідання не подавали.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області у підготовче засідання не з`явився. 31.10.2023, начальник управління Бокша С., одночасно в письмових поясненнях просила розглянути справу без участі представника Головного управління.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 у підготовче засідання, не з`явився. 29.11.2023 надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, у зв`язку з тим, що він на даний час виконує обов`язки по захисту територіальної цілісності України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ясінянської селищної ради, у підготовче судове засідання не з`явився. Поряд з цим, 10.02.2025 селищний голова Ясінянської селищної ради, Андрій Делятинчук, надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу за наявними матеріалами та за відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасн овиконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст.43,57 ЦПК України).

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнанні їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності до приписів ч.ч.1,2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Отже за загальним правилом, особа може звернутися до суду за захистом саме своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав. Лише у виняткових та передбачених законом випадкам, певні органи чи особи, вправі звертатися до суду в інтересах інших осіб. В інших випадках, ЦПК України не передбачено права однієї особи звертатися до суду з позовними вимогами в інтересах іншої особи.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац перший частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Відповідно до п.п. "а" п.24 Розділу Х перехідних положень Земельного кодексу України з 27.05.2021 землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств).

Згідно, ч.5 ст.122 ЗК України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Враховуючи вищезазначене, органом уповноваженим державою розпоряджатися земельними ділянками лісогосподарського призначення, представляти та захищати, у тому числі в суді, інтереси держави з зазначених питань є Закарпатська обласна державна адміністрація.

Судом встановлено, що Закарпатська обласна державна адміністрація жодних заходів щодо поновлення інтересів держави у судовому порядку не вживала, що підтверджується, листом №1941/06-16 від 24.02.2023 та звернулась до Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області для вирішення питання пред`явлення позову та участі у справі в інтересах держави.

Всі заходи щодо виявлення, фіксації та усунення порушень земельного законодавства вживалися лише Тячівською окружною прокуратурою Закарпатської області.

ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У спірних правовідносинах використання земельних ділянок лвсогосподарського призначення порушує права держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, як розпорядника земель та інтереси держави у сфері забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Невжиття Закарпатською обласною державною адміністрацією заходів щодо усунення порушення вимог земельного законодавства, а саме незаконної, безоплатної передачі земельної ділянки у приватну власність некомпетентним органом державноїх влади без вилучення та зміни цільового призначення, свідчить про невиконання обов`язку щодо захисту та відновлення порушених майнових інтересів держави. Таке порушення веде до спричинення суттєвої шкоди державним інтересам та підриву основ фінансово - економічної діяльності держави.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

З врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Пред`являючи позов у вказаній справі, прокурор виходив саме з необхідності вирішення проблем - суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму захисту інтересів держави у земельній сфері.

Таким чином, звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земель державної власності, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників.

Ці дії включають подання прокурором до суду позовної заяви, його участь у розгляді справи за позовною заявою, а також у розгляді судом будь- якої іншої справи за ініціативою прокурора чи за визначенням суду, якщо це необхідно для захисту інтересів держави.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд 11 квітня 2023 року у справі № 371/483/22 провадження № 61-666св23.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у пункті 5.6 постанови від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 зазначив, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №915/20/18 виклав правову позицію з приводу представництва прокуратурою інтересів держави. Посилаючись на норми права (п.3 ст.131-1 Конституції України, ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», 83 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст.2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 №З-рп/99), суд зазначає, що, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17).

Щоб інтереси держави не залишились незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18 та від 08.02.2019 у справі № 915/20/18. Отже, участь прокурора у вказаній справі, з урахуванням вищезазначеної практики суду, є законною, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає в захисті прав держави.

Таким чином, у прокуратури є достатні підстави для представництва інтересів держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації щодо усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її витребування на користь держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмовими доказами та висновками експертів.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №631-сг від 28.03.2019 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,12 га, із земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва, що розташована за межами населеного пункту полонина Драгобрат на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області.

На підставі вказаного наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області та на замовлення ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва за межами населеного пункту полонина Драгобрат на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області.

Як вбачається з витягу №НВ-021 від 11.11.2021 після виготовлення проекту землеустрою, 16.04.2019 Відділом у Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га у Державному земельному кадастрі.

Наказом Держгеокадастру №971-сг від 07.05.2019 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безоплатно у власність ОСОБА_2 , земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га для індивідуального садівництва, що розташована за межами населених пунктів на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області.

Згідно інформаційної довідки №339046045 від 13.07.2023 року, державним реєстратором Рахівської районної державної адміністрації, Делятинчуком А.І, 19.08.2019, здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вищевказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У подальшому між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки №1273 від 30.12.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га.

Як вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки №1273 від 30.12.2021 вартість земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га становить 25380 гривень.

Відповідно до листа від Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №920 від 10.08.2023, заступнику керівника Тячівської окружної прокуратури- начальнику Рахівського відділу, Євгенію Немешу, надано викопіювання з таксаційних матеріалів Свидовецького лісництва стосовно земельних ділянок, в тому числі і земельної ділянки :08:001:0690.

Згідно листа від Державного спеціалізованогогосподарського підприємства «Ліси України» №853 від 28.07.2023, заступнику керівника Тячівської окружної прокуратури- начальнику Рахівського відділу, Євгенію Немешу, повідомлено, що відомості стосовно надання погодження на вилучення земельних ділянок із кадастровими номерами, в тому числі з кадастровим номером :08:001:0690 у філії відсутні.

Як вбачається з фрагменту із Публічної кадастрової карти України станом на 08.02.2022 з нанесеними межами кварталу 3 Свидовецького та кварталу 12 Станиславського лісництв ДП «Ясінянське ЛМГ» і межами їх таксаційних виділів відповідно до матеріалів базового лісовпорядування 2010 року, виготовленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект», вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0690 повністю накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство», правонаступником якого станом на теперішній час є Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" та знаходиться в межах 3 кварталу Свидовецького лісництва вказаного підприємства.

Відповідно до копії державного акту на право постійного користування землею серії І-ЗК №000378 від 18.12.1996, виданого Ясінянському державному лісомисливському підприємству, Рахівською районною Радою народних депутатів Рахівського району Закарпатської області, зазначеному землекористувачу надається у постійне користування 32304,2 гектара землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для ведення лісового та мисливського господарства, відповідно до розпорядження голови Рахівської райдержадміністрації від 18.12.1996 №360.

Також, відповідно до розпорядження голови Закарпатської ОДА №570 від 23.08.2018 «Про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), ДП «Ясінянське лісомисливське господарство» надано згоду на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі, розташованих за межами населених пунктів на території Рахівського району Закарпатської області.

На підставі вищезазначеного розпорядження ТОВ «Ланд ком» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) державної власності, що перебувають у постійному користуванні державного підприємства «Ясінянське ЛМГ» на підставі державного акта на право постійного користування на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000378 від 18.12.1996 та розташовані за межами населених пунктів на території Ясінянської селищної ради рахівського району Закарпатської області (Свидовецьке лісництво, квартали 1 - 13, 15).

Судом встановлено, що на підставі вказаної технічної документації сформовано, зокрема, земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером :06:001:0118 площею 1180,168 га, відомості про яку зареєстровано в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно у пояснюваної записки, що є складовою вказаної технічної документації, зазначено, що частина земель лісогосподарського призначення кварталу 3 Свидовецького лісництва державного підприємства площею 28,15 га не увійшла до технічної документації (хоча такі охоплюються державним актом на право постійного користування землею), позаяк на землі лісового фонду накладаються земельні ділянки приватної власності.

Відповідно до копії наказу №881 від 28.10.2022, ДП «Ясінянське лісомисливське господарство» припинено шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Як вбачається з матеріалів справи 12.04.2023, Тячівська окружна прокуратура звернулась до Секретаріату Кабінету Міністрів України з запитом №07.52-104-1920 вих.23 щодо надання інформації, чи приймались Кабінетом Міністрів України рішення щодо вилучення з постійного користування ДП «Ясінянське ЛМГ» земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером :08:001:0690.

Листом від 18.04.2023 року №9397/0/2-23 Секретаріат Кабінету Міністрів України повідомив, що Кабінетом Міністрів рішень про вилучення із постійного користування ДП «Ясінянське ЛМГ» або передачу у власність земельних ділянок з зазначеними у запиті кадастровими номерами не приймалося.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст.14 Конституції України, ч.1 ст.13 Земельного кодексуУкраїни (далі - ЗК України), земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст.55 Земельного кодексу України (далі ЗК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Згідно ч.2 ст.8 Лісового кодексу України (далі ЛК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин) право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Зі змісту частини 1 статті 17 ЛК України вбачається, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Відповідно до державного акту на право постійного користування серії І-ЗК №000378 від 18.12.1996, виданого Ясінянському державному лісомисливському підприємству, Рахівською районною Радою народних депутатів Рахівського району Закарпатської області, зазначеному землекористувачу надається у постійне користування 32304,2 гектара землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для ведення лісового та мисливського господарства, відповідно до розпорядження голови Рахівської райдержадміністрації від 18.12.1996 №360.

Судом встановлено, що ДП «Ясінянське ЛГ» не надавало погодження на вилучення з постійного користування земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0690.

Також, у наказах Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області № 631-сг від 28.03.2019 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» та №971-сг від 07.05.2019 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» - відсутні відомості про вилучення земельної ділянки у землекористувача - ДП «Ясінянське ЛГ».

Відповідно до Публічної кадастрової карти України станом на 08.02.2022 з нанесеними межами кварталу 3 Свидовецького та кварталу 12 Станиславського лісництв ДП «Ясінянське ЛМГ» і межами їх таксаційних виділів відповідно до матеріалів базового лісовпорядування 2010 року, виготовленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект», вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0690 повністю накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство» та знаходиться в межах 3 кварталу Свидовецького лісництва вказаного підприємства.

Слід також врахувати, що вказана вище інформація надана Українським Державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект», яке засноване на державній власності, створене на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 30.09.1991 за №119, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України.

Відповідно до п.3.2.8 статуту ВО «Укрдержліспроект», окрім інших його функцій, забезпечує при лісовпорядкуванні формування повидільних й інтегрованих банків даних, які містять лісотаксаційну, топографо-геодезичну і картографічну інформацію, з наступним формуванням і веденням державного лісового кадастру.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13.11.2019 у справі №361/6826/16 та від 06.07.2022 у справі №372/1688/17, відомості щодо розташування земель лісового фонду, надані ВО «Укрдержліспроект», як єдиним на території України суб`єктом, що виконує лісовпорядні роботи, є належними, оскільки об`єднання володіє інформацією про лісовпорядкування.

Відповідно до процесуальних норм, якщо відповідач не підтримує клопотання про експертизу, суд може розглянути справу на підставі наявних доказів (документів з ДЗК, кадастрових планів), що підтверджують факт накладення.

Суд констатує, що представник відповідача в ході підготовчого судового провадження не підтримав клопотання про призначення експертизи, отже не спростував та не довів належними доказами факту ненакладення земельної ділянки належної ОСОБА_1 , на землі лісогосподарського призначення.

Також, відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Листом Секретаріату Кабінету Міністрів України №9397/0/2-23 від 18.04.2023, стверджується, що Кабінет Міністрів України не приймав рішень про вилучення із постійного користування ДП «Ясінянське ЛМГ» чи передачу у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0690.

Таким чином, наказ Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області №971-сг від 07.05.2019 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», яким передано у власність ОСОБА_2 , земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га без вилучення такої у землекористувача, свідчить про порушення ст.149 ЗК України.

Поряд з тим, частиною 4 статті 122 ЗК України передбачалось, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

При цьому, до компетенції Кабінету Міністрів України у відповідності до ч.8 ст.122 ЗК України належали повноваження щодо передачі земельних ділянок із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельних ділянок дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Частиною 9 статті 149 ЗК України передбачалось, що Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб.

Отже, за результатами аналізу положень ст.ст.122 та 149 ЗК України, вбачається, що повноваження на розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення станом на момент надання спірної земельної ділянки у приватну власність належали Кабінету Міністрів України, при цьому, Держгеокадастр вправі був розпоряджатись лише земельними ділянками сільськогосподарського призначення, до яких земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га не належить.

З наведеного вбачається, що станом на момент виникнення спірних правовідносин, у Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області були відсутні повноваження на розпорядження за межами населених пунктів земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення.

В той же час повноваження щодо розпорядження земельними лісовими ділянками за межами населених пунктів належали до компетенції Кабінету Міністрів України, що узгоджується з п.5 ч.1 ст.27 ЛК України.

Окрім наведеного, відповідно до ч. ч.1, 2 ст.20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.57 ЛК України, зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання для житлової, громадської і промислової забудови провадиться переважно за рахунок площ, зайнятих чагарниками та іншими малоцінними насадженнями.

Водночас, Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області під час вирішення питання про затвердження проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки безпідставно та за відсутності на це відповідних повноважень в повному обсязі віднесено до земель сільськогосподарського призначення, а питання про зміну цільового призначення такої із земель лісогосподарського призначення не вирішувалось взагалі. При цьому висновки органу виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища з цього питання не надавались.

При цьому, у наказах Держгеокадастру від №631-сг від 28.03.2019 та №971-сг від 07.05.2019, відсутні відомості про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0690 із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва, що свідчить також про порушення ст.20 ЗК України та ст.57 ЛК України.

За правилами ст.84 ЗК України до земель державної та комунальної власності, які не можуть передаватися в приватну власність, віднесено землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Таким чином, наказ Держгеокадастру №971-сг від 07.05.2019 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» прийнятий з порушенням ст. ст.20, 84, 116, 122, 149 ЗК України, оскільки призвів до передачі у приватну власність земельної ділянки лісогосподарського призначення, у зв`язку з чим, вказаний наказ Держгеокадастру є незаконним.

Згідно з ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Держава, як власник спірного об`єкта нерухомості, делегує повноваження щодо здійснення права власності від її (держави) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто, воля держави, як власника земельної ділянки, може виражатися лише в таких діях відповідного органу державної влади, які відповідають вимогам законодавства та її інтересам.

Таким чином, здійснення права власності, зокрема розпорядження спірною земельною ділянкою, не у спосіб та не в межах повноважень, передбачених законом, не може вважатись вираженням волі держави.

Відповідні висновки зроблені Верховним Судом при розгляді подібних правовідносин та викладені у постановах від 16.08.2018 (справа № 711/802/17), від 15.11.2018 (справа № 522/14452/15-ц) та від 23.01.2019 (справа №916/2130/15).

Встановлено, що земельна ділянка лісогосподарського призначення з кадастровим номером :08:001:0690 вибула з державної власності в порушення ст.ст.20, 84, 116, 122, 149 ЗК України, а саме: такою розпорядився некомпетентний орган державної влади; земельна ділянка не вилучена з постійного користування ДП «Ясінянське ЛГ» та право постійного користування такої не припинено; незаконно визначено цільове призначення земельної ділянки; зміна цільового призначення земельної ділянки не проводилась.

Отже, набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна.

Таким чином, належним відповідачем за позовом про витребування від (стягнення з) особи земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право власності на таку ділянку. Якщо земельною ділянкою неправомірно (на думку позивача, який вважає себе власником) заволодів відповідач, то віндикаційний позов відповідає належному способу захисту прав позивача: власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (провадження №14- 2цс21) та інших.

Схожий висновок також зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі №446/478/19 (провадження № 14-90цс23).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що земельна ділянка лісогосподарського призначення з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га підлягає витребуванню від ОСОБА_1 на користь держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації.

Так, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Європейський суд з прав людини, оцінюючи можливість захисту права особи за ст.1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності, володіння відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою такого права, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності (володіння) на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали Європейського суду з справ людини у справах «Раймондо проти Італії» від 22.02.1994, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 05.07.2001 «Аркурі та інші проти Італії» віл 05.07.2001, «Ріела та інші проти Італії» від 04.09.2001).

Піддаючи аналізу пропорційність втручання з дотриманням основоположних принципів ст.1 Першого протоколу Конвенції у справі «Хамер проти Бельгії» Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 27.11.2007 вперше зазначив, що навколишнє середовище, не будучи безпосередньо зазначеним у Конвенції, тим не менш являє собою цінність, в збереженні якої зацікавлені як суспільство, так і публічна влада і економічні імперативи та навіть деякі основні права не повинні превалювати над екологічними міркуваннями, особливо якщо держава прийняла законодавство з цього питання. При цьому Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, «Щокін проти України» від 14.10.2010, «Сєрков проти України» від 07.07.2011, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004,) неодноразово вказував про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Право держави на повернення земельної ділянки, належної до земель лісогосподарського призначення, з огляду на доведену незаконність і безпідставність її передачі у власність фізичної особи передбачене у чинному законодавстві України. Відповідні приписи стосовно охорони вказаної категорії земель і регламентування підстав для витребування майна з чужого незаконного володіння є доступними, чіткими та передбачуваними.

Вказана позиція відображена у правових висновках, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц та у справі № 488/6211/14-ц, від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц.

Витребування у власність держави земельної ділянки, незаконно переданої у приватну власність фізичній особі органом виконавчої влади, має легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоби таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель лісогосподарського призначення.

З огляду на вказане, витребування майна в цьому випадку матиме підстави та буде законним, відповідатиме легітимній меті та переслідуватиме законний суспільний інтерес, оскільки спрямовуватиметься на поновлення порушеного права власника - Закарпатської обласної державної адміністрації.

При цьому, витребування у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації земельної ділянки є єдиним пропорційним і належним способом відновлення порушених інтересів держави у вказаному спорі.

За таких обставин позов Тячівської окружної прокуратури відповідає загальним принципам і критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, закладеним у статті 1 Першого протоколу.

У відповідності до ч.7 ст.158 ЦПК України, у зв`язку із ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 22.09.2023 продовжують діяти протягом дев`яноста днів, з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно ст.141 Цивільного процесуальногокодексу України суд вирішує питання про розподіл судових витрат таким чином.

Згідно з платіжною інструкцією №993 від 13.09.2023, Закарпатська обласна прокуратура є платником судового збору за подання позову в сумі 2684 гривень та відповідно до платіжної інструкції №994 від 13.09.2023 за подання заяви про забезпечення позову в сумі 1342 гривень.

У зв`язку із задоволенням позову, на підставі ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь Закарпатської обласної прокуратури, судові витрати - судовий збір в сумі 4026 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Витребувати у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0690 площею 0,12 га, що розташована за межами населених пунктів на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Закарпатської обласної прокуратури судові витрати в сумі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, Тячівська окружна прокуратура Закарпатської області, , місцезнаходження: м. Тячів, вул. Незалежності, 27. .

Закарпатська обласна державна адміністрація (Закарпатська обласна військова адміністрація) , місцезнаходження: м. Ужгород, пл. Народна, 4.

Відповідачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», місцезнаходження: м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 9 А, .

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - Ясінянська селищна рада Рахівського району Закарпатської області, адреса: с-ще Ясіня, вул. Борканюка, 7, Рахівського району Закарпатської області.

Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідачки:

- Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, площа Народна, 4, ;

- ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча: М.О. Марусяк