Справа № 456/976/26
Провадження № 2/456/1104/2026
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20 лютого 2026 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Валовін Ю. В. , ., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

До Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № CCNG-630667729 від 04.07.2017, за умовами якого останнє надало відповідачу кредит в порядку та на умовах, визначених у договорі. 17.05.2021 було укладено договір № 2, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі права вимоги за кредитним договором № CCNG-630667729 від 04.07.2017. 18.05.2021 ТОВ «ФК «Флексіс» уклав договір факторингу з ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до якого відступив на користь останнього права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № CCNG-630667729. В подальшому 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» уклало з ТОВ «Коллект Центр» договір факторингу № 10-01/2023 та відповідно до якого відступило на користь останнього права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № CCNG-630667729. 18.02.2025 було укладено договір № 18-02/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором № CCNG-630667729. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором № CCNG-630667729. Позивач покликається на те, що відповідач належним чином не виконував умови укладеного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 33 523,81 грн.

Крім того, між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було укладено кредитний договір № 0 від 24.07.2019, за умовами якого останнє надало відповідачу кредит в порядку та на умовах, визначених у договорі. 11.05.2021 було укладено договір факторингу № 11052021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором № 0 від 24.07.2019. В подальшому 23.05.2024 було укладено договір факторингу № 23/05/24, відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 0. Посилається на те, що позичальник належним чином не виконував умови укладеного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 11 718,80 грн.

На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за вищевказаними кредитними договорами в загальній сумі 45 242,61 грн.

Дослідивши подану позовну заяву, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 188 ЦПК України визначено підстави та порядок об`єднання позовних вимог. Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Тобто, об`єднані в одне провадження можуть бути декілька позовних вимог, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, тобто є похідними.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів.

Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №911/414/18, постановах Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 914/2191/18, від 02.12.2020 у справі № 908/420/20.

Як встановлено судом, підставами виникнення спірних правовідносин сторін у даній справі є два окремі кредитні договори, кожен із яких хоч і стосується одного і того ж відповідача ОСОБА_1 , однак породжують різні взаємні права та обов`язки, що обумовлено відмінністю в умовах договорів, а саме відмінні первісні кредитори, суми позики, розміром відсотків за користування кредитними коштами, а також строки їх повернення.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 16.10.2020 у справі № 910/7186/19 кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, такі утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори забезпечення тощо).

Отже, пред`явивши вимоги про стягнення заборгованості по двох різних кредитних договорах, позивач порушив правила об`єднання позовних вимог, визначені статті 188 ЦПК України, оскільки такі позовні вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення, вони не є основними та похідними, за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню окремі спори з різним предметом спору щодо стягнення заборгованості за різними кредитними договорами, таким чином указані вимоги не є однорідними і такими, які нерозривно пов`язані між собою. Відтак заявлені вимоги не можуть бути об`єднані в одне провадження та сумісний їх розгляд є неможливим.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Частиною шостою статті 188 ЦПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі роз`єднання судом позовних вимог судовий збір, сплачений за подання позову, не повертається і перерахунок не здійснюється. Після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується.

Оскільки позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог та сплачено судовий збір, виходячи із загальної суми позову, а після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується, то роз`єднання судом позовних вимог призведе до безпідставного зменшення судових витрат позивача.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою ЄСПЛ, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута.

Крім того, судом при постановленні даної ухвали враховується рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» (De Geouffre de la Pradelle v. France) від 16.12.1992, з якого вбачається, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись ст. 185, 188 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що в силу ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юлія ВАЛОВІН