Справа № 487/8754/25
Провадження № 6/487/36/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Цуркан Р.С.,

при секретарі судового засідання Безкишкого В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мартинюк М.Р. про розстрочення виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.01.2026 року (справа № 487/8754/25, провадження № 2/487/670/26) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Мартинюк М.Р звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 січня 2026 року у справі № 487/8754/25 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» заборгованості за кредитним договором №0 від 03.05.2019 у сумі 14 947 грн. 71 коп., договором позики №44 від 23.05.2020 у сумі 5369 грн. 90 коп., а всього у розмірі - 20 317 грн. 61 коп., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. та судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп., на 12 місяців по 2 145,01 гривень щомісячно до 30 числа кожного місяця.

В обґрунтування заяви посилається на наступне.

Зазначає, що існують об`єктивні обставини, які унеможливлюють виконання рішення суду одним платежем:

- ОСОБА_1 перебуває у скрутному фінансовому становищі, її дохід не дозволяє виплатити зазначену суму за один раз, оскільки в неї відсутня постійна робота;

-у ОСОБА_1 окрім кредиту, що був предметом позову у справі, наявні кредитні зобов`язання перед двома фінансовими установами та банком та вона змушена здійснювати щомісячну оплату за цими кредитами;

- ОСОБА_1 була змушена покинути свій дім у м. Миколаїв та наразі є внутрішньо переміщеною особою та проживає у м. Одеса;

-вона є матір`ю одиначкою та самостійно виховує доньку.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник не з`явились, у заяві її представник просила розглядати заяву без їх участі.

Представник ТОВ «Факторинг партнерс» у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд заяви.

Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.01.2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» заборгованість за кредитним договором №0 від 03.05.2019 у сумі 14 947 грн. 71 коп., договором позики №44 від 23.05.2020 у сумі 5369 грн. 90 коп., а всього у розмірі - 20 317 грн. 61 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України,за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочення або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

У той ж час, наведені представником заявника у заяві обставини не є винятковими і такими, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За такого, заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Мартинюк М.Р. про розстрочення виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.01.2026 року (справа № 487/8754/25, провадження № 2/487/670/26) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Ухвала складена 05.02.2026 р.

Суддя Р.С. Цуркан