Справа № 531/2851/25
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд до іншого суду

"03" лютого 2026 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Адамович О.Й., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

За підсудністю з Богунського районного суду м. Житомира до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши матеріали позовної заяви, встановлено, що позовна заява підлягає передачі на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області, виходячи з наступного.

Так, вказана позовна заява направлена до Корольовського районного суду м.Житомира у порядку територіальної підсудності з тих підстав, що останнім зареєстрованим місцем проживання відповідача як внутрішньо переміщеної особи знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю №2036941 від 24 листопада 2025 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Суддею на виконання приписів ст. 187 ЦПК України було направлено запит для встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2283362 від 28.01.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 18 листопада 2024 року та 05 червня 2025 року знята з реєстрації.

Відповідно до відповіді №2283420 від 28.01.2026 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно через дію 17.11.2025 року була знята з обліку як ВПО за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті (ч.2 ст.5 Закону).

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Згідно ст.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо) (ч.2 ст. 5 Закону).

Відповідно до п. 1 , п. 3, п. 4 ч.1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" підставою для відкликання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа зокрема подала заяву про відмову від довідки; повернулася до покинутого місця постійного проживання; виїхала на постійне місце проживання за кордон.

Згідно ст.4-1Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб створюється з метою обліку таких осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про облік внутрішньо переміщених осіб" №509 від 01.10.2014р. затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - Порядок).

Згідно абзацу другого пункту 1 Порядку, довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Абзацом першим пункту 5 Порядку визначено, що з метою обліку внутрішньо переміщених осіб уповноважений орган веде Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Мінсоцполітики, до якої вноситься зокрема інформація відомості про останнє зареєстроване місце проживання внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону, та її фактичне місце проживання/перебування; адреса, за якою із внутрішньо переміщеною особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та номер телефону.

Абзацом першим пункту 9-1 Порядку передбачено, що заявник має право особисто або через засоби Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (за наявності технічної можливості) подати уповноваженому органу/уповноваженій особі територіальної громади/центру надання адміністративних послуг повідомлення про відмову від довідки, зміну фактичного місця проживання/перебування, виїзд на постійне місце проживання за кордон, добровільне повернення до покинутого місця постійного проживання або інші підстави із зазначенням причин.

Таким чином статус внутрішньо переміщеної особи підтверджується довідкою, яка є підставою для взяття на облік та внесення відомостей про таку особу до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Особа має право відмовитися від довідки, що є підставою для зняття її з обліку внутрішньо переміщених осіб, що має своїм наслідком втрату прав, які передбачені для ВПО. Тому відомості про місце проживання ВПО, які вказані в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи може вказувати на її місце проживання на момент чинності довідки, а тому у разі відмови від такої довідки інформація про фактичне проживання втрачає свою актуальність, оскільки обставини фактичного проживання пов`язано зі статусом внутрішньо переміщеної особи.

Слід звернути увагу, що в нормах ЦПК України, зокрема у ст. ст. 27, 28, вказується про зареєстроване місце проживання (перебування) в розумінні Законів України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні та Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, на розвиток яких була прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022року №265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад", якою затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування).

Згідно ч.1 ст. 5 Закону України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Згідно пункту 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) визначено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Особа, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) якої знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання за межами тимчасово окупованої території України без внесення будь-яких відміток до паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки.

Таким чином процедура взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за місцем її фактичного проживання та внесення таких відомостей до довідки ВПО та Єдиної інформаційної база даних про внутрішньо переміщених осіб, а також процедура декларування та реєстрації місця проживання (перебування), це два різних процеса. Як вказувалося вище, з метою обліку внутрішньо переміщених осіб уповноважений орган веде Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Мінсоцполітики, до якої вноситься зокрема інформація відомості про останнє зареєстроване місце проживання внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", та її фактичне місце проживання/перебування; адреса, за якою із внутрішньо переміщеною особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Отже внутрішньо переміщена особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022року №265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад". Відомості про реєстрацію місця попереднього проживання та відомості про фактичне місце проживання вносяться до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. При цьому відомості про фактичне місця проживання вказане в довідці ВПО та в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб повинні співпадати з відомостями про інше задеклароване/зареєстроване місце проживання внутрішньо переміщеної особи, внесене до реєстру територіальної громади (Єдиного державного демографічного реєстру).

Тобто адреса фактичного місця проживання, яка вказана в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб може вказувати про адресу зареєстрованого місця проживання лише на момент чинності довідки ВПО (перебування внутрішньо переміщеної особи на обліку), за умови наявності відомостей про декларування (реєстрацію) такої адреси в реєстрі територіальної громади (Єдиному державному демографічному реєстрі).

З відповіді №2283420 від 28.01.2026 року щодо надання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була взята на облік як ВПО в м. Житомирі 04.06.2024 року за фактичною адресою проживання по АДРЕСА_1 . та самостійно знялася з обліку 17.11.2025 року. Однак інформація про зареєстроване місце проживання на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, не вказана. Також не вказана будь-яка інша інформація про зареєстроване (деклароване) місце проживання.

При цьому згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 з 18.11.2024 року по 05.06.2025 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Така адреса зареєстрованого місця проживання не знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях.

Отже беручи до уваги, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 самостійно через дію 17.11.2025 року була знята з обліку як ВПО, фактична адреса проживання, яка була вказана в довідці: АДРЕСА_1 не була задекларована (зареєстрована) відповідно до вимог Закону України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні, а тому не може вважатися зареєстрованим місцем проживання в розумінні ЦПК України.

Відповідно до ч.9 ст. 28 ЦПК України позов до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно ч.10 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Як встановлено судом останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , що не належить до територіальної юрисдикції Корольовського районного суду м. Житомира.

Частиною 9 ст.187 ЦПК України визначено, якщо за результатами розгляду отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, передбаченому ст. 31 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції(підсудності)іншого суду.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Зважаючи на вищевикладене матеріали цивільної справи слід передати до Вінницького міського суду Вінницької області, відповідно до вимог п.1. ч.1 ст. 31 ЦПК України.

Відповідно до норм ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст.31, 32, 260, 261,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи №531/2851/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати на розгляд за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу для відома.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Й. Адамович