Справа № 450/5646/25 Провадження № 2/450/733/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Глинській У.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про (предмет спору): визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про визнання права власності за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок (будинковолодіння) АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, щоІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 . Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з права власності на житловий будинок (будинковолодіння) АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 на випадок своєї смерті не розпорядився спадковим майном. На день смерті ОСОБА_3 з ним проживала його дружина ОСОБА_1 , котра фактично вступила в управління спадковим майном. Відповідач була зареєстрована у будинку, але не проживала з ОСОБА_3 . Однак на даний час визнання права власності в порядку спадкування у позасудовому порядку неможливий, оскільки за життя спадкодавець не встиг юридично зареєструвати свого права на спадкове майно, у зв`язку з цим позивачка змушена захищати свої майнові права та інтереси стосовно спадкового майна в судовому порядку.

В судове засідання позивач не прибула, подала заяву про розгляд цивільної справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Позиція відповідача: : відповідач в судове засідання не з`явилася, подав заяву про визнання позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

За час свого життя з підстав, що не заборонені законом, ОСОБА_3 , окрім іншого, набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка, видана Зимноводівською сільською радою Львівського району Львівської області.

Відповідно до технічного паспорта від 10.08.2008 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею загальною площею 89.5 кв.м., житловою площею - 53.6 кв.м, допоміжною - 35,9 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.04.1991.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 на випадок своєї смерті не розпорядився спадковим майном, спадкова справа після її смерті не заводилася (Витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 83445681 від 01.12.2025), а тому спадкування після її смерті повинно здійснюватися за законом в порядку черговості.

Статтею 529 ЦК Української РСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 , та дочка ОСОБА_2 .

Згідно з положенням ст. 549 ЦК УРСР (в редакції від 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно довідки, виданої Зимноводівською сільською радою Львівського району Львівської області до дня смерті ОСОБА_3 із ним проживала і була зареєстрована дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), донька ОСОБА_2 , тесть ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Спадкоємець ОСОБА_2 на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 не претендує, та відмовляється про що написала відповідну заяву.

Також встановлено, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 або претендують на неї, немає, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався.

Відтак, в силу вимог ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР ОСОБА_1 , вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна, а саме, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею загальною площею 89.5 кв.м., житловою площею - 53.6 кв.м, допоміжною - 35,9 кв.м. не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на такий будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дане також підтверджується п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже, правомірно набув право власності на спадкове майно; позивач, як спадкоємець за законом прийняла спадщину, претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, відповідач визнав позовні вимоги заявлені позивачем; те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вирішуючи даний спір, суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок (будинковолодіння) АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 .

СуддяД. А. Кукса