РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

23 лютого 2026 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Лацько А. В.,

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ",

представники позивача - Гедзь О. В., Ткаченко Ю. О.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи в залі суду справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення суми,

у с т а н о в и в:

30.07.2025 від представника ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" через систему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту № 71564514 у загальному розмірі 9 432 грн 00 коп., з яких: 4 000 грн 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 80 грн 00 коп. - заборгованість за комісією, 5 352 грн 00 коп - заборгованість за пенею/неустойкою; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. та на правову допомогу допомогу у розмірі 4 500 грн 00 коп.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.03.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 71564514.

За умовами договору відповідач отримав 4 000 грн 00 коп. на строк 30 днів (з 15.03.2025 по 13.04.2025) із процентною ставкою 0,5 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15,00 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 600 грн 00 коп.).

Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор "76622", що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

23.04.2025 між позикодавцем та позичальником за ініціативою останнього, укладено додаткову угоду № 14771521 до договору позики № 71564514, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості позичальника в розмірі 6 800 грн 00 коп. на 120 днів, та визначили графік погашення заборгованості. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису "14502", що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу - ).

ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" на виконання умов договору про надання коштів у кредит виконало свої зобов`язання, а саме надало відповідачу кошти.

В подальшому, 16.10.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" укладено договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями по договору № 71564514.

Відповідач зобов`язання за договором № 71564514 від 15.03.2025 та додаткової угоди № 14771521 від 23.04.2025 не виконав, тому виникла заборгованість у розмірі 9 432 грн 00 коп., яка складається з: 4 000 грн 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 0 грн 00 коп. - заборгованість за процентами; 80 грн 00 коп. - заборгованість за комісією; 5 352 грн 00 коп. - заборгованість за пенею/неустойкою; 0 грн 00 коп. - заборгованість за процентами за понадстрокове користування.

Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.11.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 24.12.2025, а також витребувано від АТ "Державний ощадний банк України" інформацію щодо банківського рахунку ОСОБА_1 , щодо зарахування останньому грошових коштів.

28.11.2025 відповідач ОСОБА_1 надіслав листа, в якому повідомив про неможливість прибуття до суду, оскільки перебуває як військовослужбовець в зоні бойових дій.

08.12.2025 до суду надійшла витребувана інформація.

24.12.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідача відкладено судовий розгляд на 23.02.2026.

23.02.2026 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися повторно.

Представник позивача Ткаченко Ю. О. надіслала заяви, в яких просила проводити судовий розгляд за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого представник позивача не заперечувала і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18).

У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Даними договору надання коштів у кредит № 71564514 від 15.03.2025, таблиці обчислення загальної вартості кредиту споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, додаткової угоди № 14771521 від 23.04.2025, таблиці обчислення загальної вартості кредиту споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, довідки про ідентифікацію, інформації АТ "Ощадбанк" від 08.12.2025, підтверджується, що 15.03.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 був укладений договір про надання коштів у кредит, за умовами якого ОСОБА_1 отримав 4 000 грн 00 коп. на картку АТ "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , на строк 30 днів, зі процентною ставкою 0.500 % в день. Додатковою угодою було визначено реструктуризацію погашення відповідачем заборгованості у розмірі 6 800 грн 00 коп. строком на 120 днів. Договір та додаткова угода містять електронні підписи ОСОБА_1 в якості позичальника. (а. с. 14-24 зворот, 56-58 а).

Право вимоги ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 щодо повернення заборгованості за договором № 71564514 від 15.03.2025 підтверджується: договором факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", реєстром прав вимог (додаток № 1 до Договору Факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025), платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 579939281.1 від 20.10.2025, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 579939282.1 від 20.10.2025 (а. с. 26-32 зворот).

Згідно розрахунку заборгованості за договором надання коштів у кредит № 71564514 від 15.03.2025, виписки порахунку, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 9 432 грн 00 коп., яка складається з: 4 000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 0 грн 00 коп. - заборгованість за процентами; 80 грн 00 коп. - заборгованість за комісією; 5 352 грн 00 коп. - заборгованість за пенею/неустойкою; 0 грн 00 коп. - заборгованість за процентами за понадстрокове користування (а. с. 5, 12, 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням 15.03.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 договору надання коштів у кредит № 71564514, та подальшим укладанням договору факторингу, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором.

Відповідно до статті 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Що стосується вимог в частині стягнення нарахованої пені за договором надання коштів у кредит № 71564514 від 15.03.2025, суд зазначає наступне.

З розрахунку заборгованості, вбачається, що ОСОБА_1 було нараховано - 5 352 грн грн 00 коп. як пені, під час дії воєнного стану на території України.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи, що вимагається до стягнення: 5 352 грн 00 коп. - заборгованість за пенею, щодо якої позичальника ОСОБА_1 під час дії воєнного стану звільнено від відповідальності, належить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" в частині стягнення заборгованості за штрафами.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором надання коштів у кредит № 71564514 від 15.03.2025 підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача належить стягнути 4 080 грн 00 коп., з яких: 4 000 грн 00 коп - заборгованість за сумою кредиту; 80 грн 00 коп - заборгованість за комісією.

У задоволенні решти позову належить відмовити.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 укладеного між ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та адвокатом Ткаченко Ю. О.; акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 27.10.2025 (а. с. 33-39).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.

На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" 4 080 (чотири тисячі вісімдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" 1 047 (одну тисячу сорок сім) грн 83 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 1 946 (одну тисячу дев`ятсот сорок шість) грн 52 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", місцезнаходження: вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, 08205, .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Повне рішення складене 23.02.2026.

Головуючий: В. В. Овдієнко