Справа № 331/5320/18
Провадження № 2-з/331/16/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Каретник Ю.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИЛА:

До Олександрівського районного суду міста Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшло клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в Олександрівському районному суді міста Запоріжжя на розгляді перебуває справа №331/5320/18 за її позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач умисно позбувся спірного майна, а ОСОБА_1 має право на компенсацію. Відповідач з метою ухилення від виконання зобов`язань здійснив відчуження належного їм майна, а саме: авто, квартири, що підтверджується доказами скріншотами. Забезпечення позову є необхідним, оскільки невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Тому ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_2 , витребувати із реєстру речових прав нерухомого майна докази щодо майна відповідача, заборонити відповідачу та іншим особам вчиняти дії щодо відчуження майна. Також ОСОБА_1 зазначила, що квитанцію про сплату судового збору надасть у засіданні, а всі документи для розгляду знаходяться у матеріалах справи.

Крім того, ОСОБА_1 надіслала до суду заяву, у якій повідомила, що надасть квитанцію про сплату судового збору у сумі 665,60 грн. за подання клопотання про забезпечення позову у судовому засіданні.

Дослідивши клопотання про забезпечення позову із долученою до нього заявою про надання квитанції про сплату судового збору у судовому засіданні, суддя приходить до висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає поверненню заявниці з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Захід забезпечення позову є хоча і тимчасовим, але суттєвим обмеженням прав певних осіб, яке застосовується наперед, до визнання особи, якої стосується захід забезпечення, відповідальною за порушення прав заявника та до встановлення судом дійсної наявності порушення права заявника. Тому захід забезпечення позову має бути найменш обтяжливим, і крім його співмірності має бути дійсно необхідним і таким, що є єдиною найбільш доцільною можливістю запобігти неможливості виконання рішення про задоволення позову.

Однак, клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить повних відомостей стосовно відповідача, зокрема, відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету.

Також це клопотання не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, зокрема, посилання на докази існування реальних ризиків неможливості виконання рішення суду в майбутньому чи утруднення його виконання в разі невжиття таких заходів, обґрунтування необхідності обрання саме такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно відповідача, обґрунтування відповідності виду забезпечення позову, який просить вона застосувати, позовним вимогам, зазначення ціни позову, про забезпечення якого просить заявниця, пропозиції заявниці щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п. п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн. 60 коп.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, оскільки у даному випадку клопотання про забезпечення позову було подане ОСОБА_1 в електронній формі через систему «Електронний суд», заявниця повинна була сплатити судовий збір у сумі 532,48 грн. та додати до клопотання документ, який підтверджує сплату судового збору.

Натомість, ОСОБА_1 до клопотання про забезпечення позову документ, який підтверджує сплату судового збору, не долучила. Проте, у самому клопотанні про забезпечення позову та у заяві про надання квитанції про сплату судового збору у судовому засіданні вона повідомила, що надасть квитанцію про сплату судового збору у сумі 665,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову у судовому засіданні.

Однак, у жодному з цих документів вона не наводить обґрунтування неможливості надіслати відповідну квитанцію разом із клопотанням про забезпечення позову.

Крім того, суддя враховує, що імперативні положення ч. 6 ст. 151 ЦПК України вимагають долучення документів, що підтверджують сплату судового збору, саме до заяви про забезпечення позову.

Тому суддя не бере до уваги дане повідомлення заявниці.

При цьому, суддя звертає увагу на те, що неврахування повідомлення заявниці про надання квитанції про сплату судового збору за подання клопотання про забезпечення позову у судовому засіданні не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Тому, зважаючи на наведені вище недоліки клопотання про забезпечення позову, суддя вбачає підстави для його повернення заявниці.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявниці.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Юлія КАРЕТНИК