Справа № 278/4939/25
30 січня 2026 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Буткевича М.І., за участю секретаря Бошяна А.А., позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Березівської сільської ради Житомирського району та області, третя особа приватний нотаріус Доброльожа Віктор Віталійович, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,
Позивачі просять визнати за ними право власності кожній на частини будинку АДРЕСА_1 . Позов обгрунтовано тим, що вони є єдиними спадкоємцями (інші від спадщини відмовились) після смерті їхнього батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя йому належав вказаний житловий будинок, проте він не зареєстрував право власності на нього, у зв`язку із чим приватним нотаріусом у видачі свідоцтва позивачам про право на спадщину на цей будинок було відмовлено, хоча за ними зареєстровано право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, на якій збудовано цей будинок.
30.09.2025 відкрито загальне позовне провадження (а.с. 41-42).
Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, що відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) є підставою для ухвалення заочного рішення, проти чого позивачка та її представник не заперечують.
Від третьої особи надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує.
В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з мотивів і підстав, викладених у позовній заяві.
Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (а.с. 16), який є батьком позивачів (а.с. 11-15). Позивачі є єдиними спадкоємцями за законом померлого ОСОБА_4 (а.с. 35). Позивачам належить на праві власності по земельної ділянки площею 0,0948 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 (а.с. 17, 18). На цій земельній ділянці розташований садибний житловий будинок з допоміжними будівлями загальною площею 1102 м2 2002 року побудови (а.с. 19-24, 32, 37), який згідно із погосподарською книгою Березівської сільської ради за 2024-2028 р.р. рахується за ОСОБА_4 (а.с. 31), проте право власності на який зареєстровано не було (а.с. 25).
30.06.2025 приватним нотаріусом Доброльожою В.В. відмовлено позивачам у видачі про право на спадщину за законом по вказаного житлового будинку через відсутність зареєстрованого права власності на нього (а.с. 33-34).
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Таким чином, до спадкоємців переходять лише ті речові права, яка були у спадкодавця на день його смерті.
Як вбачається з вищенаведених доказів, спірний будинок був побудований у 2002 році на земельній ділянці, що була виділена батьку позивачів у 1994 році під забудову (а.с. 21-30).
Правові відносини у сфері власності на той час були врегульовані Цивільним кодексом Української РСР та Законом України «Про власність».
Так, згідно із ст. 4 Цивільного кодексу Української РСР цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про власність» об`єктами права приватної власності є, зокрема, жилі будинки. За ч. 4 цієї статті законодавчими актами України може бути встановлено спеціальний порядок набуття права власності громадянами на окремі види майна.
Відповідно до діючого на той час п. 1.1 ДБН А.3.1-3-94 Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Основні положення, затверджених наказом Держкоммістобудування України від 5.10.1994 № 48 (далі ДБН), закінчені будівництвом і підготовлені до експлуатації відповідно до затвердженого проекту об`єкти підлягають введенню в експлуатацію в порядку, який встановлений чинним законодавством. За п. 3.1 ДБН порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, які не є державною власністю, встановлюється Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України. Ці об`єкти приймаються в експлуатацію за рішенням державних технічних комісій. Рішення про прийняття об`єктів в експлуатацію можуть прийматися державними технічними комісіями тільки по тих об`єктах, які закінчені будівництвом в обсязі, передбаченому проектом, та підготовлені до експлуатації. Результатом роботи державної технічної комісії є складання і підписання акта державної технічної комісії, в якому приймається рішення про введення об`єкта в експлуатацію. Підписаний та затверджений акт державної технічної комісії є підставою для включення даних про його введення в державну статистичну звітність, а також для оформлення права власності на збудований об`єкт. (п.п. 3.8-3.9, 3.11 ДБН).
Відповідно до п.п. 1.4 -1.9 діючої на час побудови спірного будинку Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9.06.1998 № 121, державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України; така реєстрація є обов`язковою для всіх власників, незалежно від форми власності, і проводиться на підставі правовстановлюючих документів; державній реєстрації підлягають тільки ті об`єкти нерухомості, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку незалежно від форм їхньої власності; до об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться, зокрема, житлові і нежитлові будинки, садові будинки. Оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності фізичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта державної комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію.
За ст. 105 Цивільного кодексу Української РСР громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо).
Аналіз вищенаведених норм в їх сукупності дозволяє дійти висновку про те, що на час побудови батьком позивачів у 2002 році будинку, право власності на яке вони просить визнати за ними в порядку спадкування, для набуття права власності на цей будинок мав отримати акт введення цього будинку в експлуатацію та оформити право власності на нього. Недотримання цього позбавило його права розпоряджатися цим будинком, тобто реалізувати право власника.
Отже, оскільки спадкодавець за життя відповідно до законодавства не оформив право власності на вищевказаний будинок, і на момент відкриття спадщини він його не мав, а тому таке право не може бути успадковано його спадкоємцями як таке, що не входить до складу спадщини.
З огляду на викладене позов задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК, суд,
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Березівської сільської ради Житомирського району та області, третя особа приватний нотаріус Доброльожа Віктор Віталійович, про визнання права власності за кожною на частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено тридцятого січня 2026 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1
Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2
Суддя М.І.Буткевич