Справа №:755/344/26
Провадження №: 2/755/1184/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2026 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овчаренко Микола Олександрович, про визнання правочину недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овчаренко Микола Олександрович, про визнання правочину недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Зазначену позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 січня 2026 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків не більше ніж п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Копію даної ухвали суду 23 січня 2026 року, о 15:18:10 доставлено до вказаної в позовній заяві електронної скриньки позивача, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Отже встановлений судом строк сплив 28 січня 2026 року.

30 січня 2026 року представник позивача направила до суду засобами поштового зв`язку заяву про усунення недоліків.

Згідно змісту ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч. 2 ст. 127 ЦПК України).

Разом із тим, заяви про продовження встановленого судом процесуального строку в строки, визначені ч. 2 ст. 127 ЦПК України, позивачем до суду подано не було, зміст заяви про усунення недоліків також не містить заяви про продовження строку на усунення недоліків.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом при постановленні даної ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить із того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. (Рішення Суду у справі Жоффрделя Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи, що у встановлений ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 січня 2026 року строк недоліки позовної заяви усунуті не були, заяву про продовження цього строку у визначені ч. 2 ст. 127 ЦПК України строки подано не було, суд убачає підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 8, 10, 14, 185, 258-261, 317, 352-354 ЦПК України, суддя -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овчаренко Микола Олександрович, про визнання правочину недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень- вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: