ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 683/3086/25

Провадження № 22-ц/820/499/26

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року (суддя Кутасевич О. Г., повне судове рішення складено 16 грудня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

В жовтні 2025 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що від шлюбу з відповідачем мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, отримуючи стабільний дохід від здійснення підприємницької діяльності та пенсію по інвалідності, у добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає.

Тому позивачка просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 6000 грн щомісячно, починаючи з дня пред?явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5000 грн щомісяця, починаючи з 10 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про судовий збір. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Суд помилково взяв до уваги те, що він отримує дохід від підприємницької діяльності, однак після початку війни вказаний вид діяльності не приносить йому значного прибутку. Натомість позивачка є підприємцем, утримує салон краси і має постійний дохід. Також суд не звернув увагу на те, що як особа з інвалідністю він змушений постійно нести витрати на лікування. Придбання ним автомобіля здійснено за кошти від продажу старого автомобіля. Суд належним чином не врахував перебування на його утриманні малолітньої дитини ОСОБА_5 , а також надання його батьками фінансової допомоги на утримання дочки ОСОБА_3 . Вважає розмір аліментів завищеним, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину від 6 років та розмір мінімальної заробітної плати.

У відзиві ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 травня 2023 року у справі № 683/1540/23 шлюб між сторонами розірвано.

Малолітня дочка проживає разом з матір`ю.

Домовленості між сторонами щодо виконання обов`язку по утриманню дитини не досягнуто.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Суд першої інстанції правильно установив фактичні обставини справи, надав їм належну правову оцінку, його висновки узгоджуються з матеріалами справи, відповідають вимогам закону, на які суд посилався при ухваленні рішення.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, а стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з частинами 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (частина 1 статті 191 СК України).

Установивши, що домовленості між сторонами щодо виконання обов`язку по утриманню дитини не досягнуто, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі за позовом матері, з якою проживає дитина.

Факт проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_2 підтверджується відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 3377/03-38/2025 від 09 жовтня 2025 року, виданими відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради.

Суд урахував потреби дитини відповідно до віку та стану здоров`я, рівність особистого обов`язку як матері, так і батька щодо її утримання, те, що відповідач є особою з інвалідністю та має на утриманні ще одну малолітню дитину, а також дружину, яка здійснює догляд за дитиною.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом майнового та сімейного стану відповідача є необґрунтованими.

Визначений судом розмір аліментів забезпечує виконання ОСОБА_1 законодавчо закріпленого обов`язку з утримання малолітньої дочки та її право на утримання.

На підставі частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Долучені до апеляційної скарги документи - податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за І ІІІ квартал 2025 року, квитанцію № 2 на ім`я ОСОБА_1 , витяг № 78244 з реєстру платників єдиного податку, рецепт на лікарські препарати від 05 жовтня 2025 року, чек № IPNTWYONSNG від 22 грудня 2025 року, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 458115747 від 24 грудня 2025 року колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до частин 1 і 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Докази неможливості подання до суду першої інстанції зазначених документів з причин, що об`єктивно не залежали від нього, відповідач не надав.

Крім того, апеляційний суд враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини. У справі такий тягар здебільшого лягає лише на матір.

У зв`язку з наведеним апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта