Дата документу 12.02.2026
Провадження № 2/334/1116/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Іванової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення суми,

установив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 36 474,56 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Позов обґрунтований тим, що позивач концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії. Відповідач, в свою чергу, є споживачем вказаних послуг на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Система опалення та гарячого водопостачання помешкання відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони.

Послуга з централізованого опалення надавалась відповідачу в межах опалювального сезону, а гаряче водопостачання постійно, проте відповідачем не виконувався обов`язок по оплаті за надані комунальні послуги.

Відповідач надала суду відзив на позов, визнала позовні вимоги, надала суду докази часткового погашення вказаної заборгованості в сумі 6 844,01 грн, просила їй розстрочити за рішенням суду сплату заборгованості по 1500 грн. на місяць у зв`язку із складним матеріальним станом через перебуванням за межами України, відсутність працевлаштування та перебування на її утриманні неповнолітньої дитини.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою суду від 19.01.2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.

У судове засідання сторони не з`явились, надали відповідні заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.

Позивач є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії для централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у житловий будинок у якому розташована квартира, у якій зареєстрована відповідач.

Відповідач є споживачем послуг у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у період з 01.12.2019 року по 31.01.2025 року надав послуги загальною вартістю 36 474,56 грн., які відповідачем не сплачені.

Під час судового розгляду відповідач надала суду квитанції про часткове погашення нею протягом жовтня 2025-січня 2026 року заборгованості в сумі 6 844,01 грн.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У частині сьомій статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630 (чинної на момент існування спірних правовідносин), плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Відповідачем надано суду квитанції про часткове погашення боргу в сумі 6 844,01 грн. у жовтні-грудні 2025 року та січні 2026 року в рахунок погашення заборгованості, тому суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження в цій частині позовних вимог у зв`язку із добровільним погашенням і відсутністю предмету спору.

Приписами ст. 267 ЦПК України унормовано, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Частиною першою статті 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Положеннями частини четвертої названої статті визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Судом встановлено, що відповідач перебуває за межами України, має на утриманні неповнолітню дитину та не має стабільного доходу, тому не має можливості одразу сплатити всю суму заборгованості за надані послуги, однак має намір виконати його у добровільному порядку. Разом з тим, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідно до положень ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 142, 255,258, 259, 263-265, 268, 435 ЦПК України, суд

вирішив:

закрити провадження в частині вимог концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 в сумі 6 844 (шість тисяч вісімсот сорок чотири) гривні 01 копійка.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Героїв полку Азов, буд. 137, ) суму боргу за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 29 630 (двадцять дев`ять тисяч шістсот тридцять) гривень 55 копійок.

Розстрочити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) виконання рішення про стягнення з неї заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 29 630,55 грн. на 12 (дванадцять) місяців шляхом сплати боргу рівними частинами щомісячно у розмірі 2 469,21 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Героїв полку Азов, буд. 137, ) п`ятдесят відсотків судового збору у сумі 1211 (одна тисячі двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Повернути концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Героїв полку Азов, буд. 137, ) з Державного бюджету України п`ятдесят відсотків судового збору в розмірі 1211 (одна тисячі двісті одинадцять) гривень 20 копійок, сплаченого згідно платіжної інструкції № 10591 (внутрішній номер 454183005) від 14.10.2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін