Справа №: 343/5/26
Провадження №: 2/343/251/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 року м. Долина
Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
судді Монташевич С. М.,
з участю: секретаря судового засідання Шикор Г. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу № 343/5/26 за позовом Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Стислий виклад позицій сторін:
Представник позивача в судове засідання не з`явився, як безпосередньо в позовній заяві, так і в окремо долученому до неї клопотанні просить проводити розгляд справи без його участі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення (а.с. 1-5, 6).
Спір між сторонами не вирішений.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
згідно із ухвалою від 09.01.2026, суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання та викликом сторін.
Враховуючи, що відповідач на виклик до суду повторно не з`явився, відзиву на позов не подав, хоча був у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи, а позивач не заперечив проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення у заочному порядку, про що постановив ухвалу від 18.02.2026.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:
із матеріалів справи суд установив, що відповідач звернувся до АТ "А-Банк" та підписав власноручним (цифровим) підписом Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк" від 10.12.2024. Він погодився з тим, що дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ "А-Банк" становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві зазначені його дата народження, місце проживання, серія та номер паспорта, ІПН (а.с. 7), які відповідають долученим документам, які ідентифікують його особу (а.с. 30-31).
Також 10.12.2024 ОСОБА_1 ознайомився із основними умовами кредитування у вказаному Товаристві, на що вказує підписаний ним електронним підписом Паспорт споживчого кредиту "Кредитна картка "Bolt" (а.с. 12-13), та за допомогою власноручного (цифрового) підпису підписав Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, за умовами якої останній просив відкрити йому поточний рахунок на таких умовах: вид кредиту - кредитний ліміт на поточний рахунок; мета отримання кредиту - споживчі цілі; пільговий період користування кредитним лімітом - 62 дні за ставкою 0,000001%; у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4 % на місяць; строк кредитування - 240 місяців (а.с. 8-9).
На підтвердження позовних вимог позивач до матеріалів справи долучив ліміти по картці (рахунку) (а.с. 10), витяг з Умов та правил надання банківських послуг АТ "Акцент-Банк" (а.с. 20-26), Тарифи по картці "Зелена" (а.с. 27-28). Однак суд звертає увагу на те, що вказані документи не містять будь-якого підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети-заяви від 10.12.2024, на що вказала у своїй постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду.
Як зазначив позивач, на підставі вказаної заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Доказів протилежного матеріали справи не містять. А у зв`язку з невиконанням умов договору у відповідача перед банком утворилась заборгованість.
Як установив суд із виписки по руху коштів по рахунку за період із 10.12.2024 - 22.12.2025, клієнт ОСОБА_1 активно користувався грошовими коштами (а.с. 14-17).
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за ним, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Оцінка суду та норми права, які застосував суд:
суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, дійшов такого висновку.
Як передбачено в п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.
У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Публічним договором є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України).
Суд установив, що при укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У даному випадку застосування конструкції договору приєднання його умови розробляло АТ "АКЦЕНТ-БАНК".
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Під час розгляду справи суд установив, що 10.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до АТ "АКЦЕНТ-БАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ "А-БАНК", чим підтвердив своє приєднання до запропонованих умов кредитування в АТ "АКЦЕНТ-БАНК", та на підставі Заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 10.12.2024 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Тобто між сторонами укладено кредитний договір № б/н від 10.12.2024
Умови кредитування визначені в заяві про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 10.12.2024, про що вказано вище, де серед іншого обумовлений і розмір нарахованих відсоків - 3,4 % на місяць, які нараховуються на кредит у разі виходу з пільгового періоду, з чим ОСОБА_1 погодився, підписавши її, попередньо ознайомившись із основними умовами кредитування, на що вказує паспорт споживчого кредиту. Водночас інші долучені письмові докази, на які посилається позивач, однак у них не міститься відомостей про ознайомлення з ними відповідача, про що описано вище, суд не покладає в основу рішення.
З наданої суду виписки по рахунку суд установив, що ОСОБА_1 отримував кошти з кредитної картки, ними користувався, що підтверджує існування кредитних правовідносин між ним та банком, однак не повертав своєчасно останньому грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.
Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Положеннями частини 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Однак, даючи оцінку нарахованій за спірним договором та завленій до стягнення заборгованості за штрафом/пенею, суд зазначає таке.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до зазначеного вище розрахунку заборгованості, позивач зазначає про наявність заборгованості за штрафом/пенею у розмірі 950,00 грн, що нараховано з 01.03.2025, тобто після 24 лютого 2022 року, а тому, згідно із п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідач звільняється від їх сплати.
Таким чином, суд, ураховуючи положення п. 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вважає, що позов у частині стягнення з відповідача нарахованого штрафу/пені в розмірі 950,00 грн не підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат між сторонами:
питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України.
До судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 40 звор.).
Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2402,05 грн (2422,40 грн*99,16%) сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.
На підставі викладеного, ст. 3, 207, 509, 526, 527, 610, 626, 628, 633, 634, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
позов Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК", що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Батумська, 11, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: С.М.Монташевич