Провадження №2/751/254/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М.,

секретар судового засідання Островська А.С.,

учасники справи:

позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача адвокат Переверзєв Олександр Олександрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від

16 вересня 2024 року № 714921484 у розмірі 11 800 гривень, а також судового збору у розмірі 2 422 гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 вересня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 714921484 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за допомогою одноразового ідентифікатора FPNB-7998. Відповідач за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт первісного кредитора www.moneyveo.ua, заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, ознайомився з правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до умов договору первісний кредитор належним чином виконав зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у сумі

5 000 гривень шляхом перерахування через банк-провайдер.

05 листопада 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу

№ МВ-ТП/7. Відповідно до Реєстру прав вимоги № Б/Н від 05 листопада 2024 року від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

28 травня 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 28/0525-01, відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 28 травня 2025 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 714921484.

16 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 714921484 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС».

Відповідно до Реєстру боржників № 2 за Договором факторингу від

16 липня 2025 року № 16/07/25-Е від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 14 300 гривень.

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором.

Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договорам.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Кредитним договором № 714921484 від 16 вересня 2024 року, загальна сума заборгованості становить 11 800 гривень, яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту 5 000 гривень; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6 800 гривень.

07 січня 2026 року від представника відповідача адвоката

Переверзєва О.О. надійшов відзив на позовну заяву, позовні вимоги відповідач визнає частково у розмірі 5 000 гривень, в іншій частині позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, які не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені процесуальні витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 гривень. Звертає увагу, що ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця, який був прийнятий на військову службу за контрактом 15 травня 2014 року, тому відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» відсотки, нараховані з 16 вересня 2024 року у розмірі 6 800 гривень підлягають списанню. Крім того, не погоджуються щодо стягнення штрафних санкцій, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином штрафні санкції за кредитним договором у сумі 2 500 гривень підлягають списанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від

26 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

07 січня 2026 року через систему «Електронний суд» представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 714921484 від 16 вересня 2024 року у розмірі 5 000 гривень та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 гривень.

Також, 07 січня 2026 року представник позивача подав відповідь на відзив, вказують, що з повагою ставляться до військовослужбовців Збройних Сил України, у зв`язку з чим подана заява про зменшення позовних вимог до 5 000 гривень, що є тілом кредиту. Щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу вважають, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Таким чином, зазначені представником витрати на професійну правничу допомогу не є співмірними, а саме: не відповідають складності справи; не є співмірними з часом, витраченим адвокатом та надання відповідних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

16 вересня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 714921484, підписаний позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором FPNB (а.с. 12-23).

Згідно з п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 5 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у сумі 5 000 гривень.

Згідно з п. 8.1 Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника договором не передбачено.

Пунктом 8.3 Договору базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 відсотків річних.

Відповідно до п. 11.1 Договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.

Відповідно до п. 14.1 Договору невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується, неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.

16 вересня 2024 року на сайті moneyveo.ua ОСОБА_1 заповнила заявку на отримання грошових коштів в кредит, яка містить докладну інформацію щодо особи позичальника, зокрема, фінансовий номер телефону, електронну адресу, дату народження, номер та дату видачі паспорта, індивідуальний податковий номер, адресу реєстрації та проживання, та номер карти (а.с. 28).

Згідно з довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором № 714921484 від 16 вересня 2024 року, сума кредиту складає

5 000 гривень, строк кредитування 17 днів, процентна ставка 1,00% в день

(а.с. 36).

Відповідно до платіжного доручення від 16 вересня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на платіжну картку отримувача ОСОБА_1 № 5355-28ХХ-ХХХХ-8970 здійснено переказ коштів згідно договору № 714921484 від 16 вересня 2024 року у сумі 5 000 гривень. Зарахування коштів на карту № НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ «ПУМБ», підтверджується довідкою від 05 червня 2025 року (а.с. 46, 47).

05 листопада 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № МВ-ТП/7, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 55-57).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги від 05 листопада 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 714921484 від 16 вересня 2024 року на загальну суму заборгованості

10 000 гривень (а.с. 58).

28 травня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (Фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «Таліон Плюс» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 28/0525-01, за умовами договору до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги (а.с. 60-63).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 28 травня

2025 року клієнт відступає фактору право вимоги до боржника

ОСОБА_1 за кредитним договором № № 714921484 від 16 вересня

2024 року на загальну суму заборгованості 14 300 гривень (а.с. 67-68).

16 липня 2025 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» («Фактор») та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» («Клієнт») укладено Договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до умов якого право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 714921484 від 16 вересня 2024 року перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС» (а.с. 69-72).

Відповідно до реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 16/07/25-Е від 16 липня 2025 року до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 714921484 від 16 вересня 2024 року на загальну суму заборгованості 14 300 гривень

(а.с. 80-81).

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за кредитним договором № 714921484 на дату продажу 05 листопада 2024 року, всього до сплати нараховано заборгованості за тілом кредиту 5 000 гривень, процентів 2 500 гривень та неустойка 2 500 гривень (а.с. 82).

Згідно з розрахунком заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс» загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором

№ 714921484 складає 14 300 гривень (а.с. 83).

Відповідно до виписки з особового рахунка за Кредитним договором

№ 714921484 від 16 вересня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЕЙС» складає 14 300 гривень, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 5 000 гривень; простроченої заборгованості за процентами 6 800 гривень, заборгованість за штрафними санкціями 2 500 гривень (а.с. 84).

Згідно з інформацією, наданою АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на запит суду, на ім`я ОСОБА_1 була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_2 , на яку у період з 16 вересня 2024 року по 21 вересня 2024 року була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 5 000 гривень, за

ОСОБА_1 закріплений фінансовий номер НОМЕР_3 (а.с. 158).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до частин 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також у ст. 12 цього Закону, зазначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Із змісту ст. 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання жодному з кредиторів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Із матеріалів справи вбачається, що 05 листопада 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) укладено договір факторингу № МВ-ТП/7, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1 Договору факторингу).

Наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання реєстру прав вимоги. Майбутнє право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує (п. 4.1 Договору факторингу).

Відповідно до пункту 1.3 Договору факторингу правом вимоги означає весь обсяг прав грошових вимог клієнта за кредитним договором (наявних та майбутніх), зокрема прав грошових вимог до боржника по сплаті сум боргу за кредитним договором, строк платежу за якими настав, а також прав грошових вимог, які виникнуть в майбутньому.

Умовами укладених договорів факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а саме п. 5.3.3, п. 1.6 передбачено право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «ЕЙС», як новий кредитор, правомірно набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором

№ 714921484 від 16 вересня 2024 року.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України регламентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (терміни), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Зазначена пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18 березня 2014 року) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини).

Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року

№ 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 (а.с. 142).

Згідно копії військового квитка та довідки військової частини НОМЕР_4 від 15 травня 2025 ОСОБА_2 перебуває на військовій службі з 15 травня

2014 року по теперішній час (а.с. 137-139, 143).

Таким чином, на відповідачку як на дружину військовослужбовця, який проходить військову службу в особливий період, поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме вона звільнена від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а кредитна установа під час дії особливого періоду не мало права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування зобов`язано їх списати.

Позивач, враховуючи положення зазначеного закону, подав заяву про зменшення позовних вимог, а саме просить стягнути заборгованість за Кредитним договору № 714921484 від 16 вересня 2024 року у розмірі 5 000 гривень, тобто списав нараховані відсотки.

Суд вважає доведеною обставину отримання грошових коштів, що не заперечується відповідачем. Доказів погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять, отже ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, за таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати

(а.с. 7), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

20 серпня 2025 року між Адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 та додаткова угода № 9 до вказаного договору від 11 вересня 2025 року (а.с. 85-86, 87).

Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 25 листопада

2025 року вартість наданих правових послуг складає 7 000 гривень (а.с. 88).

Суд з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, задоволення позовних вимог, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 гривень.

Правнича допомога відповідачці надавалася адвокатом

Переверзєвим О.О. на підставі договору про надання правничої допомоги від 30 грудня 2025 та ордеру (а.с. 134,127).

Відповідач сплатила на користь адвоката 5 000 гривень за надання правничої допомоги, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 30 грудня 2025 року; актом прийняття-передачі наданих послуг (а.с. 132,133).

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, вимога про стягнення з позивача витрат на правову допомогу на користь відповідача не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 261, 509, 525, 526, 530, 533, 543, 549, 611, 625, 626, 627, 638, 1050, 1054 ЦК України, статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 714921484 від 16 вересня 2024 року у сумі 5 000 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійки та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (юридична адреса: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, каб.13, , НОМЕР_5 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», ЄДРПОУ АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 21133352, МФО: 322001)

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації:

АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 )

Суддя Р.М. Топіха