Справа № 450/680/25 Провадження № 2/450/111/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.,

секретаря судових засідань Глинської У.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання представника відповідача адвоката Цимбала І.З. про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Пустомитівського районного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишено без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Цимбала І.З. звернулася до суду із клопотанням про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 15000,00 гривень відповідно до детального опису виконуваних робіт (надаваних послуг) та акту виконаних робіт від 11.12.2025.

В обґрунтування заяви зазначає, що 11.12.2025 року представник відповідача отримала в електронному кабінеті системи «Електронний суд» копію ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2025 року у справі № 450/680/25 про залишення позовної заяви без розгляду, що підтверджується карткою руху документа. Правнича допомога ОСОБА_2 надавалась адвокатами Адвокатського об`єднання «Західна правова група» на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 06.03.2025 року. Згідно з додатком № 1 від 13.03.2025 року до вказаного договору сторонами було погоджено фіксований розмір оплати правничої допомоги у суді першої інстанції у справі № 450/680/25 у сумі 15 000,00 грн. У межах надання професійної правничої допомоги відповідачу були надані такі послуги: аналіз матеріалів справи та позовної заяви, підготовка та подання відзиву на позов, участь адвоката у судових засіданнях. Факт надання послуг та їх загальна вартість у сумі 15 000,00 грн підтверджуються актом виконаних робіт № 1 від 11.12.2025 року. Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право на компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Необґрунтованість дій позивача підтверджується тим, що, ініціювавши судовий спір, він не брав активної участі у його розгляді, не з`являвся у судові засідання та не забезпечував участі свого представника. Крім того, між тими самими сторонами, з тим самим предметом і підставами спору вже розглядалась аналогічна справа, яка ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.02.2023 у справі № 450/2593/20 була залишена без розгляду за заявою самого позивача. З огляду на викладене та керуючись вимогами процесуального закону, заявник просить суд задовольнити заявлені вимоги.

15.01.2026 від представник позивача ОСОБА_1 адвоката Лебєдєвої Т.О. надійшли заперечення на клопотання та звільнення позивача від сплати таких витрат.Обґрунтовує тим, що у межах даної справи відповідач не довів факту вчинення позивачем будь-яких недобросовісних дій чи наявності протиправної мети, спрямованої на порушення прав або інтересів відповідача. Саме по собі подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованою дією, при цьому чинне законодавство не зобов`язує позивача обґрунтовувати мотиви подання такої заяви. За таких обставин відсутні підстави для застосування частини п`ятої статті 142 ЦПК України, оскільки відповідачем не доведено необґрунтованості дій позивача. Крім того, поданий договір про надання правничої допомоги не містить належної конкретизації обсягу, характеру та змісту правничої допомоги, не визначає конкретних процесуальних дій, строків їх виконання та чіткого зв`язку з цивільною справою № 450/680/25, що унеможливлює встановлення причинно-наслідкового зв`язку між укладенням договору та фактичним наданням правничої допомоги у цій справі. Також представником відповідача не надано жодних належних і допустимих доказів фактичної сплати вартості правничої допомоги у заявленому розмірі 15 000,00 грн. (квитанцій, платіжних доручень, чеків тощо). За відсутності підтвердження оплати витрати не можуть вважатися реальними, фактичними та неминучими, що відповідає як практиці Європейського суду з прав людини, так і правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду. Сам по собі договір про надання правничої допомоги та додаток до нього, без доказів фактичної оплати відповідних послуг, не є належним доказом понесення судових витрат. З огляду на викладене, заявлені витрати на професійну правничу допомогу є непідтвердженими, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для їх відшкодування за рахунок іншої сторони у справі.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, позивач та його представник про причини неявки не повідомили, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримують, просять задоволити в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2025 позовну заяву залишено без розгляду.

12.12.2025 представник відповідач звернувся до суду із клопотанням про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу та надав докази на підтвердження понесених витрат за надання професійної правничої допомоги.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Суд виходить з того, що питання про стягнення судових витрат, зокрема понесених витрат на правничу допомогу, вирішується судом при ухваленні судового рішення у порядку, спосіб та строки, встановлені ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, представником відповідача на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу надано: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 06.03.2025, акт виконаних робіт №1 від 11.12.2025 за договором про надання правничої (правової) допомоги від 06.03.2025 та додаток №1 від 13.03.2025 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 06.03.2025.

Згідно з ч. 1 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд звертає увагу, що застосування відповідних положень ст. 134 ЦПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин даної справи, а також інших чинників.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ЦПК України.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Так, зі змісту першої заяви по суті спору, а саме відзиву на позовну заяву, який подано представником відповідача 18.03.2025 вбачається, що стороною відповідача не подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс відповідач і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу, а також доказів, що підтверджують витрати на правову допомогу не долучила.

Відповідно до постанови від 27.06.2018 Велика Палата Верховного Суду у справі № 826/1216/16 зазаначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Також, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Однак у матеріалах заяви відсутні будь-які належні та допустимі докази, що підтверджують фактичну сплату відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів адвокатам Адвокатського об`єднання «Західна правова група» за надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 15 000,00 грн.

Згідно з умовами договору про надання правничої (правової) допомоги від 06.03.2025, оплата послуг мала бути здійснена протягом 30 днів з моменту його підписання. Водночас жодних доказів виконання відповідачем цього обов`язку - зокрема платіжних доручень, квитанцій, чеків чи інших документів, що підтверджують перерахування коштів, - до матеріалів заяви не долучено.

За таких обставин відсутні підстави вважати заявлені витрати реальними, фактичними та неминучими, а отже такими, що підлягають компенсації за рахунок іншої сторони у справі. Сам факт укладення договору про надання правничої допомоги без підтвердження його оплати не є належним доказом понесення судових витрат.

Застосовуючи наведені правові висновки, а також надаючи правову оцінку наданим стороною відповідача доказам щодо компенсації витрат на правничу допомогу, суд вважає, що понесені відповідачем витрати на правничу допомогу в частині консультація клієнта, вивчення судової практики по аналогічних справах не може бути стягнута, оскільки з урахуванням правового висновку у справі №534/14/20 щодо реальності (дійсності та необхідності) витрат на правничу допомогу, такі витрати фактично охоплюються змістом наданої послуги із складання відзиву на позовну заяву.

Щодо вимог про стягнення витрат, пов`язаних з участю представника у судових засіданнях, суд зауважує, що представником відповідача не наведено належного обґрунтування таких витрат та не подано жодного належного і допустимого доказу на їх підтвердження. Зокрема, до матеріалів заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не містять доказів фактичного здійснення відповідних витрат, їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між участю представника у судових засіданнях та понесеними витратами.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення на користь ОСОБА_2 понесених витрат на правничу допомогу, а відтак у задоволенні заяви представника відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. 134, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Цимбала І.З. про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяД. А. Кукса