РОЗДІЛЬНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/377/26

Номер провадження: 2-н/511/44/26

06 лютого 2026 року суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Ж В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу на стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

04.02.2026 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду зі заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 25% від усіх доходів, або в твердій грошовій сумі 1500 доларів.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Роздільнянського районного суду Одеської області для розгляду справи призначено головуючого суддю Теренчук Ж.В.

06.02.2026 року на запит суду в порядку ч.5 ст.165 ЦПК України надійшли відомості про зареєстроване місце проживання боржника.

Суд, ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо: 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того, з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Між тим судом встановлено після ознайомлення з матеріалами справи, що в порушення вимог п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу заявником не додано доказів того, що вона має право на стягнення аліментів на утримання дитини, а саме доказів того, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Крім, цього в порушення вимог п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України заявниця просить стягнути аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 25% від усіх доходів, або в твердій грошовій сумі 1500 доларів, тоді як вимога про стягнення аліментів в такому розмірі не підлягає розгляду в порядку наказного провадження. .

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог ст.163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка немає процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка немає права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою ст. 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на підставі п.1,3 ч.1 ст.165 ЦК України заявнику необхідно відмовити у видачі судового наказу за відсутності доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оскільки право на звернення до суду зі заявою в порядку наказного провадження про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дитина та на утриманні якого вона знаходиться., а також в зв`язку з тим , що заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 161, 163, п.1,3 ч.1 ст. 165, 166, 258-261, 352, 354 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу на стягнення аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також для звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ж . В . Теренчук