Провадження № 2/643/1879/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просить: визнати бездіяльність посадових осіб ПрАТ «Харківенергозбут» (відповідач) неправомірною та такою, що порушує права споживача; зобов`язати відповідача забезпечити можливість позивачу подання заяви приєднання до договору постачання електричної енергії та вибору комерційної пропозиції через інформаційно комунікаційні системи відповідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ; зобов`язати відповідача усунути порушення прав споживача та повідомити про виконання рішення суду.

Ухвалою судді Салтівського районного суду міста Харкова від 10.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

19.01.2026 через систему «Електронний суд» представником відповідача подано клопотання, згідно з яким вона просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

В обґрунтування клопотання зазначено, що зі змісту позову ОСОБА_1 випливає, що нібито відповідач перешкоджає укладенню договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з надуманих підстав. Позивач вказує на нібито неможливість укладення договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в електронній формі, проте на теперішній час такий договір в електронній формі вже укладений. Так, ОСОБА_1 звернувся до відповідача листом вх. від 15.12.2025 № РС/20064 та листом вх. від 22.12.2025 № РС/20503 щодо укладення договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з пакетом документів для укладення відповідного договору із обраної комерційною пропозицією № 1 для малих непобутових споживачів, підписаним КЕП. У зв`язку з вищевикладеним, між відповідачем та позивачем укладені публічні договори про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та відкриті особі рахунки:особовий рахунок № НОМЕР_1 від 15.12.2025 за об`єктом: земельна ділянка за межами населеного пункту (кад. № :00:000:3515) с. Черкаська Лозова, Харківська область; особовий рахунок № НОМЕР_2 від 22.12.2025 за об`єктом: земельна ділянка за межами населеного пункту (кад. № :00:000:3509) с. Черкаська Лозова, Харківська область. Отже, між позивачем та відповідачем укладено договори про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Таким чином, на теперішній час відсутній предмет спору, а саме неукладення договору про постачання електричної енергії між позивачем та відповідачем.

20.01.2026 через систему «Електронний суд» позивачем подано заперечення на клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

В обґрунтування заперечень позивач зазначив, що клопотання є необґрунтованим та не спростовує позовні вимоги. Подане клопотання не містить жодних нових обставин, які б:спростовували факти, викладені у позовній заяві; заперечували наявність порушень п. 1.2.15 ПРРЕЕ; доводили наявність законних підстав для неодноразових відмов у приєднанні до договору. Фактично клопотання зводиться до формального заперечення, без аналізу доказів, наданих позивачем, що суперечить вимогам ст. 178 ЦПК України. Клопотання не спростовує доведений факт системної бездіяльності відповідача. У позовній заяві детально доведено, що відповідач не забезпечив технічної можливості подання заяви-приєднання через особистий кабінет споживача; відповідач свідомо створив умови, за яких укладення договору можливе лише шляхом особистої присутності у військовий стан в умовах небезпеки; відповідач неодноразово відмовляв у приєднанні до договору без законних підстав.Клопотання не містить доказів, що електронний механізм укладення договору реально функціонує; позивачу було надано альтернативний, законний і недискримінаційний спосіб приєднання. Клопотання є спробою затягування розгляду справи. Клопотання не враховує спеціальний статус спору як справи про захист прав споживача. Клопотання не спростовує правової кваліфікації порушень. У позовній заяві чітко наведено правову кваліфікацію дій відповідача як: порушення п. 1.2.15 ПРРЕЕ; порушення ліцензійних умов (п. 2.2.6 постанови НКРЕКП №1268); обмеження свободи волевиявлення споживача (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»). Відповідач створив умови приєднання для споживача до публічного договору. Відповідач змусив побутового споживача приєднатися до договору на умовах завищеного тарифу для непобутового споживача (юридичних осіб). ПрАТ «Харківенергозбут» не забезпечило можливість споживача подання заяви приєднання до договору постачання електричної енергії та вільного вибору побутового споживача комерційної пропозиції через інформаційно-комунікаційні системи (особистий кабінет споживача) відповідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ і на даний час. Крім того, позивач просить в тому числі визнати бездіяльність посадових осіб неправомірною.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, суд керується таким.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 року в справі № 487/10128/14-ц; постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.11.2021 року в справі № 405/3360/17).

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 року в справі № 487/10128/14-ц; постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.11.2021 року в справі № 405/3360/17).

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК).

Оцінюючи аргументи представників сторін, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Повертаючись до обставин даної справи, суд звертає увагу, що позивач заперечував факт відсутності предмету спору. З доводів позивача вбачається, що на його думку, його права не відновлені у спосіб, який він обрав в якості способу захисту свого порушеного права (предмету позову).

З доводів клопотання відповідача про закриття провадження у справі, з урахуванням позиції позивача та предмету позову, суд позбавлений можливості встановити, що спір між сторонами остаточно врегульований у зв`язку з укладенням вказаного вище договору.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання та необхідності продовження розгляду справи по суті. Остаточну оцінку наявності або відсутності порушень прав позивача судом буде надано в рішенні по суті позовних вимог.

Водночас суд не погоджується з доводами позивача відносно того, що подання відповідачем клопотання суд повинен оцінити як зловживання процесуальними правами, з огляду на таке.

Виходячи з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 199/6713/14-ц, зловживанням процесуальними правами є дії, які суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті).

Відповідач вперше подав клопотання про закриття провадження у справі. З доводів клопотання, які не заперечувались позивачем, вбачається, що між сторонами після відкриття провадження у справі був укладений договір про постачання електричної енергії. За таких обставин суд дійшов висновку, що доводи відповідача відносно відсутності предмету спору в зв`язку з укладенням вказаного договору, є правовою позицією відповідача, яка ґрунтується на суб`єктивній оцінці відповідачем обставин справи та тлумаченні норм законодавства. Відповідно, у суду відсутні підстави для висновку, що відповідач заявив завідомо безпідставне та необґрунтоване клопотання з метою, яка суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню,

Керуючись ст. 255, 258-261, 353 ЦПК України

УХВАЛИВ

У задоволенні клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про захист прав споживачів відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.А. Крівцов