Провадження № 2/369/1804/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

за участю секретаря Іларіонова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу №369/14265/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до наказу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі - АТ «Укртрансгаз» або Товариство) від 14 вересня 2023 року №610-К ОСОБА_1 було прийнято на роботу на посаду старшого експерта відділу охоронних заходів департаменту охоронних заходів та співпраці з правоохоронними органами з 19 вересня 2023 року.

24 травня 2024 року т.в.о. Генерального директора АТ «Укртрансгаз» було оголошено наказ №03-т/к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » (далі Наказ №03-т/к). Даний наказ було оголошено т.в.о. Генерального директора Товариства, керуючись статтями 139, 140, 147, 148, 149 Кодексу законів про працю України, враховуючи результати службового розслідування, призначеного наказом АТ «Укртрансгаз» від 07 травня 2024 року №300, за неодноразові порушення трудової дисципліни, зафіксовані у акті службового розслідування від 17 травня 2024 року, щодо неналежної організації заходів охорони об`єктів критичної інфраструктури Стрийського виробничого управління підземного зберігання газу АТ «Укртрансгаз» (далі - ОКІ Стрийського ВУПЗГ), зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, передбачених пунктами 4.6, 4.12, посадової інструкції від 11 листопада 2022 року та пунктами 4.7, 4.8, 4.12, 7.1 посадової інструкції від 22 грудня 2023 року, що негативно вплинуло на обороноздатність ОКІ Стрийського ВУПЗГ та ефективність комплексу заходів Сил оборони України у їх протиповітряному прикритті. За результатами прийняття Наказу №02-т/к до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

На думку позивача, наказ про оголошення йому догани за неодноразові порушення трудової дисципліни є безпідставним і незаконним, оскільки свої посадові обов`язки він виконував сумлінно та у повному обсязі відповідно до посадової інструкції старшого експерта відділу охоронних заходів, у наказі не зазначено, коли він порушив трудові обов`язки та у чому конкретно полягає таке порушення, тобто наказ не відображає наявність в його діях складу дисциплінарного проступку.

Враховуючи наведене, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати наказ т.в.о. Генерального директора АТ «Укртрансгаз» від 24 травня 2024 року №03-т/к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » та судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 серпня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

20 листопада 2024 року на адресу суду від представника відповідача АТ «Укртрансгаз» - адвоката Мотляха Олександра Олексійовича надійшов відзив на позовну заяву, у якому АТ «Укртрансгаз» повністю заперечувало проти позовних вимог позивача з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Так, представник відповідача зазначає, що позивач, в силу покладених на нього обов`язків, зобов`язаний вживати заходи щодо організації охорони та оборони об`єктів товариства в мирний час та в умовах особливого періоду, здійснювати заходи щодо захисту об`єктів критичної інфраструктури товариства, брати участь у забезпеченні ефективної системи фізичної безпеки та захисту таких об`єктів, здійснювати заходи щодо організації та проведення у взаємодії з іншими відповідальними підрозділами закупівель у сфері охоронних послуг та інженерно-технічного захисту об`єктів і несе персональну відповідальність за невиконання або неналежне виконання завдань та обов`язків, визначених посадовою інструкцією. Вказує, що акт службового розслідування від 17 травня 2024 року містить висновки стосовно наявності фактів невиконання та неналежного виконання посадових обов`язків з боку позивача, а саме п. 4.6, п. 4.12 посадової інструкції від 11 листопада 2022 року та п. 4.7., п. 4.8., п. 4.12., п. 7.1 посадової інструкції від 22 грудня 2023 року. Даним службовим розслідуванням та попередніми перевірками було виявлено низку недоліків в організації та стані охорони об`єктів АТ «Укртрансгаз» на території Львівської області, які не усувались тривалий час. Також було встановлено невиконання інвестиційних проектів за напрямком «безпека» та факт незадоволення в повному обсязі потреб ТРО ЗСУ, задіяних в обороні об`єктів Стрийського ВУПЗГ. На підставі викладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кіндрась Катерини Вікторівни про витребування доказів було задоволено.

26 травня 2025 року на адресу суду від представника відповідача АТ «Укртрансгаз» - адвоката Мотляха Олександра Олексійовича на виконання ухвали суду від 12 травня 2025 року надійшли витребувані докази.

Протокольною ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

Протокольною ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши доводи сторін, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що наказом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» від 14 вересня 2023 року №610-к ОСОБА_1 було прийнято на роботу на посаду старшого експерта відділу охоронних заходів департаменту охоронних заходів та співпраці з правоохоронними органами з 19 вересня 2023 року з випробуванням строком три місяці.

Наказом АТ «Укртрансгаз» від 24 травня 2024 року №03-т/к до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неодноразові порушення трудової дисципліни, зафіксовані у акті службового розслідування від 17 травня 2024 року, щодо неналежної організації заходів охорони об`єктів критичної інфраструктури Стрийського виробничого управління підземного зберігання газу АТ «Укртрансгаз» (ОКІ Стрийського ВУПЗГ), зокрема за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків передбачених пунктами 4.6, 4.12 посадової інструкції від 11 листопада 2022 року та пунктами 4.7, 4.8, 4.12, 7.1 посадової інструкції від 22 грудня 2023 року, що негативно вплинуло на обороноздатність ОКІ Стрийського ВУПЗГ та ефективність комплексу заходів сил оборони України у їх протиповітряному прикритті.

Основним законом, який регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності є Кодекс законів про працю України (далі КЗпП України).

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Відповідно до ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

Підставою для наказу про застосування дисциплінарного стягнення стало службове розслідування системних недоліків та порушень організаційно-управлінського характеру у плануванні, організації та контролі заходів охорони та оборони на об`єктах критичної інфраструктури Стрийського ВУПЗГ, результати якого викладені у Акті службового розслідування від 17 травня 2024 року.

Вказаним Актом встановлено, що старший експерт відділу охоронних заходів департаменту охоронних заходів та співпраці з правоохоронними органами ОСОБА_1 призначений на посаду з 19 вересня 2023 року наказом Товариства від 14 вересня 2023 року №610-к, стаж роботи в галузі 7 місяців, нагороди та дисциплінарні стягнення відсутні.

Завданням даного службового розслідування було виявлення причин та умов неналежної організації оборони об`єктів критичної інфраструктури Стрийського ВУПЗГ, а суть порушення, яке ставиться у провину старшому експерту відділу охоронних заходів департаменту охоронних заходів та співпраці з правоохоронними органами ОСОБА_1 , по тексту Акту не зазначено.

Згідно Акту, ОСОБА_1 по суті поставлених запитань щодо неналежної організації заходів охорони та оборони Стрийського ВУПЗГ зазначив, що не приймав участі у вивченні ризиків та загроз, складанні об`єктових планів ОКІ Стрийського ВУПЗГ, доручень та розпоряджень щодо опрацювання питання забезпечення об`єктів критичної інфраструктури Стрийського ВУПЗГ системами охоронного призначення не отримував. Приймав участь у розроблені Плану заходів поліпшення та стану захисту ОКІ АТ «Укртрансгаз». Крім того, надав комісії із службового розслідування інформацію про його особисту участь у проведенні закупівель планшетів та ноутбуків, зарядних станцій, Starlink, генераторів, квадрокоптерів, лазерних указок та радіостанцій.

Також, службовим розслідуванням підтверджено участь ОСОБА_1 в планових перевірках організації та стану охорони об`єктів виробничих управлінь підземного зберігання газу АТ «Укртрансгаз» у Житомирській, Хмельницькій, Львівській та Івано-Франківських областях у період з 22 січня 2024 року по 26 січня 2024 року та у період з 26 лютого 2024 року по 03 березня 2024 року. Після проведення зазначених перевірок завжди направлялися відповідні листи суб`єктам охоронної діяльності про посилення пропускного та внутрішньооб`єктового режимів, проведення додаткових інструктажів з працівниками охорони по дотриманню відповідних інструкцій, організації систематичного пошуку міток, модулів GPS, лазерних маяків, дотримання порядку переміщення товарно матеріальних цінностей, організації здійснення неухильного контролю за входом (виходом) осіб та в`їзду (виїзду) автомобільного транспорту на об`єкти ВУПЗГ АТ «Укртарнсгаз», тощо.

Відповідно до викладених у цьому акті висновків невжиття заходів сприяння обороні об`єктів Стрийського ВУПЗ негативним чином вплинуло на їх обороноздатність, знизило ефективність комплексу заходів Сил оборони у протиповітряному прикритті об`єктів критичної інфраструктури.

Разом з тим в оспорюваному наказі та в акті службового розслідування відсутні належні дані, які б свідчили про факти конкретних порушень позивачем його посадових обов`язків та періоду такого порушення.

Посадові обов`язки позивача в період з 19 вересня 2023 року по 21 грудня 2023 року визначались посадовою інструкцією старшого експерта відділу охоронних заходів департаменту охоронних заходів та співпраці з правоохоронними органами АТ «Укртрансгаз», що була затверджена наказом від 11 листопада 2022 року № 598 (далі посадова інструкція від 11 листопада 2022 року), а з 22 грудня 2023 року - посадовою інструкцією з аналогічною назвою, затвердженою наказом від 22 грудня 2023 року № 825 (далі чинна посадова інструкція), з якими позивач ознайомився під особистий підпис.

Пунктом 1.2. зазначених посадових інструкцій визначено, що старший експерт Відділу охоронних заходів підпорядковується начальнику Відділу.

В оспорюваному наказі міститься посилання на порушення позивачем вимог пунктів 4.6. та 4.12. посадової інструкції від 11 листопада 2022 року та пунктів 4.7., 4.8., 4.12. чинної посадової інструкції, згідно з якими до його посадових обов`язків належить, зокрема, контроль та здійснення перевірок стану охорони, пропускного та внутрішньооб`єктового режимів на об`єктах Товариства, виконання робіт з підготовки документації для здійснення закупівель, що стосуються охоронної діяльності, здійснення аналізу ефективності використання сил, технічних засобів в охороні об`єктів Товариства, тощо.

Пункт 7.1. чинної посадової інструкції, який також зазначений в оспорюваному наказі, покладає на старшого експерта відділу охоронних заходів відповідальність за невиконання або неналежне виконання визначених нею завдань та обов`язків, зокрема за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку.

Схожі посадові обов`язки та аналогічні межі персональної відповідальності визначені і у посадовій інструкції начальника відділу охоронних заходів департаменту охоронних заходів та співпраці з правоохоронними органами АТ «Укртрансгаз».

В акті службового розслідування також міститься інформація про те, що посадова інструкція начальника відділу охоронних заходів у попередній редакції (від 11 листопада 2022 року) покладала на нього обов`язок здійснення заходів щодо проведення закупівель в межах сфери діяльності відділу, проте у чинній посадовій інструкції такі повноваження за ним не закріплені.

За результатами службового розслідування начальника відділу охоронних заходів до дисциплінарної відповідальності не притягнуто.

З наведеного випливає, що посадова інструкція старшого експерта відділу чітко не регламентує обсяг його повноважень, покладені на нього обов`язки у значній мірі співпадають з посадовими обов`язками начальника відділу, у підпорядкуванні якого перебуває кілька таких спеціалістів.

Будь-яких доказів наявності чіткого переліку покладених на позивача трудових обов`язків в частині його участі в організації забезпечення функціонування системи охоронних заходів на об`єктах товариства та меж його персональної відповідальності суду не надано, а відтак, суд позбавлений можливості визначити обсяг інформації та документи, якими позивач мав володіти та за ненадання яких його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Дослідженням наданих відповідачем довідок за результатами перевірки організації та стану охорони об`єктів АТ «Укртрансгаз» у Львівській та Івано-Франківській областях, проведених у періоди: з 18 березня 2024 року по 22 березня 2024 року; з 31 березня 2024 року по 03 квітня 2024 року; з 15 квітня 2024 року по 18 квітня 2024 року встановлено, що позивач не брав участі у проведенні зазначених перевірок, а доказів, які б свідчили про участь позивача у проведенні інших перевірок об`єктів Стрийського ВУПЗ, суду не надано.

Отже ураховуючи, що відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку як обов`язкової умови для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, суд дійшов до переконання, що відповідач наклав на позивача дисциплінарне стягнення без законних на те підстав.

Незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності порушені трудові права позивача, які підлягають судовому захисту у визначений ним спосіб - шляхом визнання оспорюваного наказу неправомірним та його скасування.

На підставі статті 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

При розгляді судами справ щодо накладення дисциплінарних стягнень судам необхідно з`ясувати, у чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для накладення стягнення, чи дотримані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховувались обставини, за яких вчинено проступок тощо.

За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Зазначене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі №554/9493/17(провадження №61-38286св18).

З урахуванням вимог трудового законодавства, у трудових спорах саме відповідач повинен довести, що накладення стягнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Суд зауважує, що для встановлення законності та обґрунтованості наказу про накладення стягнення на працівника підприємства відповідача роботодавцем до суду не надано належні та достатні докази того, які дії були вчинені чи не вчинені позивачем, що спричинило негативний вплив на обороноздатність ОКІ Стрийського ВУПЗГ.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірним та скасування наказу від 24 травня 2024 року № 03-т/к про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 .

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 64 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14- 382цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі №817/1889/17.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, залишила без розгляду заяву відповідачки про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідачка не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (стаття 126, частина 1 статті 127 ЦПК України).

Отже, нормами ЦПК України визначений порядок звернення до суду із відповідною заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, який передбачає умову подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а також відповідних доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 270 ЦПК України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 753/7130/20.

При цьому про необхідність дотримання вказаного ч. 8 ст. 141 ЦПК України порядку подання доказів неодноразово вказував Верховний Суд.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної (апеляційної) інстанції - до прийняття постанови у справі. Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів (в суді апеляційної інстанції - до прийняття постанови у справі) не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу (див. постанову Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня заява представника позивача про стягнення судових витрат та наміру подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді, поданої до закінчення розгляду справи в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, що свідчить про порушення порядку для подання відповідних доказів.

Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та зважаючи на те, що позивачем при зверненні до суду із позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується відповідною квитанцією, яка міститься в матеріалах справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 47, 116, 117, 233 КЗпП України, ст. 10-13, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати наказ Акціонерного товариства «Укртрансгаз» від 24 травня 2024 року № 03-т/к про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (, адреса: м. Київ, Кловський узвіз, 9/1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА