Справа № 367/4419/23
Провадження №2/367/710/2026
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Опанасенко А.А.,

прокурора Поліщук С.О.,

представника Коцюбинської селищної ради Фефілатьєвої Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів пайової участі,

в с т а н о в и в:

21 червня 2023 року керівник Бучанської окружної прокуратури Київської області Турбар Андрій Вікторович в інтересах Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів пайової участі.

Обґрунтовуючи позов, зазначає, що вивченням своєчасності та повноти надходження до бюджету коштів пайової участі встановлено, що згідно даних Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва на підставі декларації про готовність до експлуатації об`єкта № KC96 - введено в експлуатацію нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , по якій проведено реконструкцію нежитлової будівлі та будівництво складської будівлі за класом наслідків СС1.

Стверджує, що відповідно до Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва загальна площа приміщень за об`єктом «Реконструкція нежитлової будівлі та будівництво складської будівлі по АДРЕСА_1 » складає 2829,8 кв.м, у тому числі складське приміщення площею 1818,3 м 2 та нежитлова будівля прощею 1011 м 2.

Вказує, що замовником будівництва є ОСОБА_1 , яка на підставі договору від 12 травня 2017 року набула у власність нерухоме майно, а саме: гаражні бокси - прохідна «А», загальною площею 378,7 кв.м., цех «Б», загальною площею 1343,1 кв.м., офісно-складські приміщення «Г», загальною площею 565.3 кв.м., побутові приміщення «Ж», загальною площею 167,3 кв.м., трансформаторна підстанція «В», загальною площею 34,1 кв.м., котельня «3», загальною площею 215,3 кв.м., водонапірна вежа «И», загальною площею 95,2 кв.м., артезіанська свердловина «К», загальною площею 25.8 кв.м., сарай «Л», сарай «М», вбиральня «С», альтанка «Т», гараж «Ч», огорожа № 1-3; пожежний резервуар № 4, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що будівництво проводилось на земельній ділянці з кадастровим номером :01:015:0005, площею 1,6221 га, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для обслуговування виробничої бази, яку ОСОБА_1 придбала на підставі договору купівлі-продажу від 12 травня 2017 року.

Стверджує, що при цьому відповідно до Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва датою початку «Реконструкції нежитлової будівлі та будівництво складської будівлі по АДРЕСА_1 » є 09 червня 2017 року, датою завершення будівництва 25 січня 2021 року, введення в експлуатацію 22 лютого 2021.

Наголошує на тому, що ОСОБА_1 порушуючи норми законодавства України, яким передбачено обов`язок забудовника на перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, не уклала із Коцюбинською селищною радою договір про сплату пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища та своєчасно не сплатила кошти пайової участі.

Зазначає, що ОСОБА_1 , як замовник будівництва, без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберегла у себе кошти, які мала заплатити як пайовий внесок у розвиток інфраструктури населеного пункту, а отже, зобов`язана повернути ці кошти на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Вказує, що 01 січня 2020 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20 вересня 2019 року № 132-IX, якими з 01 січня 2020 року було виключено статтю 40 Закону № 3038-VI, що регулювала пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

За змістом Закону № 132-IX та прикінцевих та перехідних положень до нього, з 01 січня 2020 року у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та такими, що продовжують свою дію до моменту їх виконання, є лише договори про пайову участь, укладені до 01 січня 2020 року.

Разом з цим, на 2020 рік встановлено перехідний період, визначений вищевказаним Законом, яким керувалися органи місцевого самоврядування при укладенні договорів пайової участі на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів.

Зазначає, що відповідно до п. 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту у такому розмірі та порядку: розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом): для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування; пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію; кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту; інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.

Згідно п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва.

Стверджує, що з аналізу вказаних правових норм вбачається, що перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту є обов`язком, а не правом забудовника, який виникає на підставі положень закону. А замовник будівництва, не уклавши своєчасно відповідний договір пайової участі до 01 січня 2020 року, не звільняється від обов`язку щодо сплати пайової участі на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, проте розміри такої пайової участі та порядок сплати змінено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» № 132-IX від 20 вересня 2019 року. В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» з 01 січня 2020 року не передбачено договору як способу прийняття пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Зазначає, що поряд з тим, у діючому законодавстві відсутня заборона на укладення договорів пайової участі у 2020 році (принцип свободи договору) для визначення своїх взаєморозрахунків, але такі договори мають відповідати вимогам чинного законодавства, зокрема Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», однак такого договору не було укладено між Коцюбинською селищною радою та ОСОБА_1 .

Вказує, що враховуючи вимоги підпунктів 3, 4 абзацу другого пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-IX, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію.

Стверджує, що системний аналіз зазначених норм та обставин дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає: ??для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01 січня 2020 року вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01 січня 2020 року; ??для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва. Тобто норми абзацу першого та другого пункту 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-IX не перебувають у взаємозв`язку та не є взаємодоповнюючими.

Зазначає, що оскільки реконструкції нежитлової будівлі та будівництво складської будівлі по АДРЕСА_1 розпочалось ще 09 червня 2017 року, будівництво було завершено 25 січня 2021 року та введено в експлуатацію лише 22 лютого 2021 року, то у ОСОБА_1 був наявний обов`язок перерахування до місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття об`єкта в експлуатацію.

Наголошує на тому, що з урахуванням «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 132-IX, ОСОБА_1 повинна була з 01 січня 2020 року самостійно звернутися до Коцюбинської селищної ради протягом 10 робочих днів, тобто до 10 січня 2020 року, однак останньою цього зроблено не було, так само вона не звернулася із відповідною заявою до органу місцевого самоврядування і до 31 грудня 2020 року, тобто протягом часу дії положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні.

Стверджує, що при цьому Коцюбинська селищна рада не могла навіть ініціювати претензійно-позовну роботу щодо стягнення сум пайового внеску за об`єктом «Реконструкція нежитлової будівлі та будівництво складської будівлі по АДРЕСА_1 », оскільки жодних вихідних даних по будівництву не мала, а замовник умисно ухилявся від виконання свого обов`язку щодо сплати відповідної суми коштів до місцевого бюджету.

Зазначає, що замовник будівництва за об`єктом «Реконструкція нежитлової будівлі та будівництво складської будівлі по АДРЕСА_1 » ОСОБА_1 зобов`язана перерахувати органу місцевого самоврядування безпідставно збережені грошові кошти пайової участі на підставі статті 1212 ЦК України, що узгоджується також із висновками сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 та Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 910/9548/21.

Вказує, що відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва загальна кошторисна вартість будівництва становить 4 243 000 (чотири мільйони двісті сорок три тисячі) гривень 00 копійок, розмір пайової участі становить для нежитлових будівель та споруд 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, сума коштів (грошове зобов`язання) за наслідками невиконання зобов`язань замовником будівництва по коду доходів 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту» складає 169 720 (сто шістдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок.

Крім того зазначає, що підлягає сплаті сума збитків від інфляції боргу в розмірі 74 316 (сімдесят чотири тисячі триста шістнадцять) гривень 53 копійки, яка розраховується наступним чином: 169 720 (сто шістдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок (сума боргу) * 143,788 % (сукупний індекс інфляції за період з січня 2021 року по квітень 2023 року) / 100 % - 169 720 (сто шістдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок (сума боргу), а також 3 % річних за користування грошовими коштами: з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 5 091 (п`ять тисяч дев`яносто одна) гривня 60 копійок (169 720 (сто шістдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок (сума боргу) * 3,000 % (процентна ставка) / 100 % * 365 (кількість днів) / 365 (днів у році)), з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року в розмірі 5 091 (п`ять тисяч дев`яносто одна) гривня 60 копійок (169 720 (сто шістдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок (сума боргу) * 3,000 % (процентна ставка) / 100 % * 365 (кількість днів) / 365 (днів у році)), з 01 січня 2023 року по 01 травня 2023 року в розмірі 1 687 (одна тисяча шістсот вісімдесят сім) гривень 90 копійок (169 720 (сто шістдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок (сума боргу) * 3,000 % (процентна ставка) / 100 % * 121 (кількість днів) / 365 (днів у році)), що разом становить 11 871 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня 10 копійок.

Вказує, що таким чином, з урахування вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» ОСОБА_1 зобов`язана сплатити до місцевого бюджету на користь Коцюбинської селищної ради 255 907 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот сім) гривень 63 копійки.

Стверджує, що звернення Бучанської окружної прокуратури до суду з вимогами щодо стягнення коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Коцюбинське є задоволення насамперед суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - своєчасного надходження коштів до бюджету та їх цільове використання у сфері містобудування, а також захист суспільних інтересів загалом для задоволення відповідних потреб територіальної громади та суспільства, що полягає у відновленні правового порядку в частині забезпечення своєчасного наповнення бюджету, захист порушеного права шляхом перерахування замовником будівництва грошових коштів до місцевого бюджету для їх використання за цільовим призначенням, що незаконно не надійшли до власності територіальної громади вказаної селищної ради, всупереч вимогам бюджетного та містобудівного законодавства.

Зазначає, що вищевказані порушення містобудівного та бюджетного законодавства у вигляді несплати замовником будівництва ОСОБА_1 до бюджету коштів пайової участі в сумі 255 907 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот сім) гривень 63 копійки зумовлюють ненадходження до місцевого бюджету таких коштів, що призводить до заподіяння матеріальної шкоди (збитків) бюджету селищної ради та громаді вцілому, дані порушення виявлено Бучанською окружною прокуратурою у квітні 2023 року під час аналізу стану своєчасності надходження до бюджету коштів пайової участі від забудовників на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, вказує, що Бучанською окружною прокуратурою до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області 26 квітня 2023 року направлено запит за № 53-3252 вих-23 щодо надання інформації, у тому числі, про заходи цивільно-правового характеру, які вжито чи планується вжити селищною радою з метою усунення виявлених порушень вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні».

Згідно інформацій Коцюбинської селищної ради Бучанського району від 02 травня 2023 року № 535/01.29 установлено, що заходи цивільно-правового характеру шляхом пред`явлення позовної заяви про стягнення із ОСОБА_1 коштів пайової участі органом місцевого самоврядування не вжито і заходи вживатися не будуть внаслідок відсутності бюджетних коштів, необхідних для оплати судового збору, пов`язаних з підготовкою позовної заяви, внаслідок чого, сільська рада просить прокуратуру вжити відповідні заходи прокурорського реагування та звернутися до суду з відповідним позовом.

Наголошує на тому, що викладене вказує на усвідомлену пасивну поведінку Коцюбинської селищної ради Бучанського району та свідчить про нездійснення нею захисту інтересів держави та територіальної громади.

Зазначає, що у даному випадку прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави через їх порушення, що полягає у неналежному виконанні ОСОБА_1 обов`язку зі сплати коштів пайової участі та зумовлює ненадходження цих коштів, які згідно з п. 1 ч. 1 ст. 71 Бюджетного кодексу України є складовою частиною місцевого бюджету, які необхідні для подальшого створення і розвитку інфраструктури селища Коцюбинське, чим порушується економічні інтереси територіальної громади вказаного населеного пункту, а також через нездійснення селищною радою у порушення ст. 145 Конституції України, визначених ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноважень щодо звернення до суду на захист інтересів територіальної громади для забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Коцюбинської селищної ради Бучанського району безпідставно збережені кошти пайової участі на суму 169 720 (сто шістдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Коцюбинське (основного боргу), 74 316 (сімдесят чотири тисячі триста шістнадцять) гривень 53 копійки витрат від інфляції, 11 871 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня 10 копійок 3 % річних за користування грошовими коштами, що разом становить 255 907 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот сім) гривень 63 копійки, а також сплачений судовий збір у розмірі 3 838 (три тисячі вісімсот тридцять вісім) гривень 62 копійки.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. від 14 липня 2023 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

06 червня 2024 року ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. від 19 березня 2025 року частково задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, закрито провадження у справі № 367/4419/23 за позовом керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів пайової участі в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно збережених коштів пайової участі на суму 169 720 (сто шістдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок.

У судовому засіданні прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області Поліщук Світлана Олександрівна просила задовольнити позовну заяву в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат від інфляції та 3 % річних за користування грошовими коштами.

Представник позивача Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області Фефілатьєва Юлія Миколаївна у судовому засіданні підтримала думку прокурора щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат від інфляції та 3 % річних за користування грошовими коштами.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі сторони або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва 22 лютого 2021 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ірпінської міської ради зареєстровано декларацію № KC96 про готовність до експлуатації об`єкта: «Реконструкція нежитлової будівлі та будівництво складської будівлі по АДРЕСА_1 ».

Відповідно до декларації № KC96 об`єкт будівництва має такі основні показники: дата початку будівництва: 09 червня 2017 року; дата завершення будівництва: 25 січня 2021 року; загальна площа будівництва складає 2829,8 кв.м., у тому числі складське приміщення площею 1818,3 кв.м., та нежитлова будівля площею 1011 кв.м.; загальна кошторисна вартість 4 243 000 (чотири мільйони двісті сорок три тисячі) гривень 00 копійок.

Крім того із декларації № KC96 вбачається, що замовником будівництва є ОСОБА_1 , яка є власником нерухомого майна, а також земельної ділянки на якій проводилось будівництво з кадастровим номером :01:015:0005, площею 1,6221 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машнобудівної та іншої промисловості, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20 травня 2017 року.

Згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна від 20 травня 2017 року ОСОБА_2 продав та передав у власність, а ОСОБА_1 купила та прийняла у власність наступне нерухоме майно: будівлі та споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: гаражні бокси - прохідна «А», загальною площею 378,7 кв.м., цех «Б», загальною площею 1343,1 кв.м., офісно-складські приміщення «Г», загальною площею 565.3 кв.м., побутові приміщення «Ж», загальною площею 167,3 кв.м., трансформаторна підстанція «В», загальною площею 34,1 кв.м., котельня «3», загальною площею 215,3 кв.м., водонапірна вежа «И», загальною площею 95,2 кв.м., артезіанська свердловина «К», загальною площею 25.8 кв.м., сарай «Л», сарай «М», вбиральня «С», альтанка «Т», гараж «Ч», огорожа № 1-3; пожежний резервуар № 4.

Відповідно до п. 1.11. договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20 травня 2017 року, відчужуване нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 1,6221 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:015:0005, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машнобудівної та іншої промисловості, для обслуговування виробничої бази, договір купівлі продажу якої посвідчується одночасно з посвідченням цього договору.

Згідно із розрахунком суми коштів пайової участі, що підлягає сплаті по об`єкту будівництва «Реконструкція нежитлової будівлі та будівництво складської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 », наданим Фінансовим управлінням Коцюбинської селищної ради, сума коштів (грошове зобов`язання) за наслідками невиконання зобов`язань замовником будівництва по коду доходів 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту» складає 169 720 (сто шістдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, крім того підлягає сплаті сума збитків від інфляції боргу в розмірі 74 316 (сімдесят чотири тисячі триста шістнадцять) гривень 53 копійки та сума за користування коштами за процентною ставкою 3 відсотки в розмірі 11 871 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня 10 копійок, що разом складає 255 907 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот сім) гривень 63 копійки.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, що діяла на момент початку (реконструкції) будівництва), замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною третьою статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, що діяла на момент початку (реконструкції) будівництва), пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Як передбачено пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання. Установити, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі пайова участь) у такому розмірі та порядку: розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом): для нежитлових будівель та споруд 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; для житлових будинків 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Згідно з підпунктами 3, 4 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва; пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію.

Верховним Судом у постанові від 17 грудня 2024 року у справі № 903/283/24 зазначено, що для об`єктів, будівництво яких розпочато раніше (однак які станом на 01 січня 2020 року не були введені в експлуатацію і якщо договори про сплату пайової участі до 01 січня 2020 року не були укладені) або будівництво яких розпочате у 2020 році, абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-IX визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

У постанові від 20 липня 2022 року у справі №910/9548/21 Верховний Суд зауважив, що у випадку, якщо замовниками вищевказаних об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-IX обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, то, враховуючи викладені у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 висновки Великої Палати Верховного Суду, належним та ефективним способом захисту буде звернення в подальшому органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі статті 1212 ЦК України.

Так, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові від 14 грудня 2021 року зазначила, що суд має виходити з того, що замовник будівництва без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберіг у себе кошти, які мав заплатити як пайовий внесок у розвиток інфраструктури населеного пункту, а отже, зобов`язаний повернути ці кошти на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Верховний Суд у постанові від 20 березня 2025 року у справі № 903/601/24 вказав на те, що прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання. Одночасно з прийняттям об`єкта в експлуатацію у відповідності із частиною 2статті 331 Цивільного кодексу України забудовник стає власником забудованого об`єкта, а відтак і правовідносини забудови земельної ділянки припиняються.

Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, замовник будівництва, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельних ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити у вигляді пайового внеску у розвиток інфраструктури населеного пункту, зобов`язаний повернути ці кошти органу місцевого самоврядування на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

В ході розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 було сплачено пайовий внесок в розмірі 169 720 (сто шістдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок та судовий збір в розмірі 3 838 (три тисячі вісімсот тридцять вісім) гривень 62 копійки, що підтверджується Платіжною інструкцією № 7280391 від 09 травня 2024 року та Платіжною інструкцією № 7280454 від 09 травня 2024 року, однак інфляційні витрати та 3 % річних відповідачем ОСОБА_1 сплачено не було.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від Кравчук Ю.В. від 19 березня 2025 року закрито провадження у справі № 367/4419/23 за позовом керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів пайової участі в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно збережених коштів пайової участі на суму 169 720 (сто шістдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, розгляд справи продовжено в частині вимог керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області до ОСОБА_1 щодо стягнення витрат від інфляції в розмірі 74 316 (сімдесят чотири тисячі триста шістнадцять) гривень 53 копійки та 3 % річних за користування грошовими коштами в розмірі 11 871 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня 10 копійок.

Так, за приписами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

У свою чергу невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несплата відповідачем вартості пайової участі) згідно зі ст. 610 ЦК України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.

Виходячи з системного аналізу законодавства, обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 ЦК України.

Зокрема, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 травня 2022 року у справі №925/683/21 у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, на сплату безпідставно одержаних чи збережених грошей нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач як замовник будівельних робіт на об`єкті будівництва без достатньої правової підстави за рахунок позивача зберіг у себе кошти, тобто відповідачем порушено позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши наданий прокурором розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних за користування коштами, судом встановлено, що він відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області інфляційних витрат в розмірі 74 316 (сімдесят чотири тисячі триста шістнадцять) гривень 53 копійки та 3 % річних за користування грошовими коштами в розмірі 11 871 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня 10 копійок підлягають задоволенню.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, здійснений позивачем, та встановлено, що він відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів пайової участі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Коцюбинської селищної ради Бучанського району інфляційні витрати в розмірі 74 316 (сімдесят чотири тисячі триста шістнадцять) гривень 53 копійки та 3 % річних за користування грошовими коштами в розмірі 11 871 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня 10 копійок.

Учасники справи:

позивач Бучанська окружна прокуратура Київської області, , адреса місцезнаходження: 08292, Київська область, Бучанський район, м. Буча, вул. Володимира Ковальського, буд. 61/1;

позивач Коцюбинська селищна рада Бучанського району Київської області, , адреса місцезнаходження: 08298, Київська область, Бучанський район, селище Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 2;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук