справа № 208/1202/26
провадження № 2-н/208/549/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янсього Гречана В.Г., розглянувши заяву Комунального підприємства «Добробут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за надання житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

02.02.2026 року заявник Комунальне підприємство «Добробут»» звернулося до суду із заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за надання житлово-комунальних послуг.

17.02.2026 року судом отримано відповідь з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, з якої слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25.01.2016 року, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 25.10.2022 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини другої статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав підстав.

Відповідно до частини третьої статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження - це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання.

Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах. Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права. Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини першої статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо: 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Загальні вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначені у статті 163 ЦПК України.

Відповідно до частин першої другої статті 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Так, зі змісту заяви про видачу судового наказу випливає, що заявник просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2021 року по 01.01.2026 року у розмірі 4 867,86 грн, а з ОСОБА_2 - заборгованість зі сплати спожитих житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2021 року по 01.01.2026 року в розмірі 3 610,93 грн. за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, як вбачається з відповіді відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за вказаною адресою лише з 25.10.2022 року.

Окрім того, заявником до своєї заяви надано звіт по особовому рахунку заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.02.2021 року по 01.01.2026 року, з якого вбачається, що загальна сума боргу становить 8 298,79 грн.

В той же час, заявник просить стягнути із двох боржників загальну суму боргу у розмірі 8 478,79 грн, що перевищує суму заборгованості відповідно до наявного звіту по особовому рахунку.

Окрім того, матеріали справи не містять детального розрахунку заборгованості по кожному із боржників, що в свою чергу свідчить про необгрунтованість заборгованості, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що заявлена сума заборгованості не є безспірною, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу (частина друга статті 165 ЦПК України).

За встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що подана заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 163 - 167 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви Комунального підприємства «Добробут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за надання житлово-комунальних послуг - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя В.Г. Гречана