Справа № 462/7229/24 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/241/26 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

26 січня 2026 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Шандра М.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 14 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я», Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького в особі університетської лікарні філії ЛНМУ, треті особи: ОСОБА_2 в.о. генерального директора Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я», ОСОБА_3 в.о. генерального директора університетської лікарні філії ЛНМУ, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу, визнання відмови у прийнятті на роботу протиправною та зобов`язання укладання трудового договору,

встановила:

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 14 листопада 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження встановлено, що в порушення п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Безпосередньо в апеляційній скарзі апелянт зазначив, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Однак з цим твердженням апелянта суд повністю погодитись не може з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- скасувати наказ про звільнення та поновити його на роботі в Львівській клінічній лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця» відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії на посаді лікаря-анестезіолога вищої категорії;

- стягнути з Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.07.2024 з внесенням відомостей до пенсійного фонду зі сплатою податків ЕСВ з урахуванням наявної у позивача пільги;

- визнати відмову в.о. генерального директора університетської лікарні філії Львівського національного медичного університету ім.Данила Галицького м.Львів, вул.І.Огієнка,5 Тетяни Яворської в прийнятті ОСОБА_1 на посаду лікаря-анестезіолога вищої категорії відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії університетської лікарні філії Львівського національного медичного університету ім.Данила Галицького м.Львів, вул.І.Огієнка,5 по переводу в порядку ст.36 п.5 відповідно до ст.36-1 КЗпП України протиправною, незаконною, скасувавши її;

- зобов`язати в.о. генерального директора університетської лікарні філії Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького м.Львів, вул.І.Огієнка,5 Тетяну Яворську укласти безстроковий трудовий договір з позивачем, з зарахуванням позивача на посаду лікаря-анестезіолога вищої категорії відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії університетської лікарні філії Львівського національного медичного університету ім.Данила Галицького м.Львів, вул.І.Огієнка, 5.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) зазначила, що «спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, апелянт звільнений від сплати судового збору в частині вирішення позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте законом не передбачено звільнення від сплати судового збору за вимогами про визнання відмови у прийнятті на роботу незаконною та зобов`язання укласти трудовий договір.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Встановлено, що позивач звернувся до суду із цим позовом у вересні 2024 року.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено на 2024 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2024 року 3028,00 грн.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн х 0,4 = 1211,20 грн).

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у розмірі 3633,60 грн за дві вимоги немайнового характеру ((1211,20 грн + 1211,20 грн) х 150%) за такими реквізитами:

Найменування суду: Львівський апеляційний суд

Адреса суду: 79008, м.Львів-8, пл. Соборна, 7

Отримувач коштів: ГУК Львів/Личаківський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0013954

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху до усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

Залишити без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 14 листопада 2025 рокута надати апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання апелянтом ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Документ, що підтверджує сплату судового збору або докази про звільнення від такого у визначений судом строк представити Львівському апеляційному суду.

У випадку невиконання даної ухвали апеляційну скаргу буде повернуто апелянту.

Суддя М.М. Шандра