Справа № 204/9185/25
Провадження № 2/204/566/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра, в особі судді Приваліхіної А.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення,

У С Т А Н О В И В:

01 вересня 2025 року КП «Дніпроводоканал» ДМР звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із вимогою про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення (а. с. 1-3).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до державної програми забезпечення населення України послугами водопостачання та водовідведення КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надає послуги водопостачання та водовідведення споживачам. Між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та ОСОБА_1 встановлені фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно з рішенням Дніпровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року «Про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради», абоненту відкрито особовий рахунок. У зв`язку з тим, що даний Договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується (споживачем). 01 грудня 2021 року КП "Дніпроводоканал" ДМР на офіційному сайті розмістив Повідомлення про публічну пропозицію (оферту) у зв`язку з прийняттям Закону України від 03.12.2020 № 1060 "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг" та керуючись нормами ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. ст. 633, 634 ЦК України, КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради опублікував публічну пропозицію (оферту) про укладення ПУБЛІЧНОГО ІНДИВІДУАЛЬНОГО ДОГОВОРУ ПРИЄДНАННЯ про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - Договір) для споживачів - власників (співвласників, користувачів) житлових та нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку, а також власників (користувачів) індивідуальних (садибних) житлових будинків. 01 березня 2022 року КП "Дніпроводоканал" ДМР на офіційному сайті розмістив Повідомлення про публічну пропозицію (оферту), у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови № 85 від 02.02.2022 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року № 690". На даний час від відповідачів не поступало жодної заяви про вибір моделі договірних відносин або відмови від надання централізованого водопостачання та водовідведення, тому вважаємо останніх такими, що є користувачами послуг. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де відповідальним квартиронаймачем є ОСОБА_1 , якій відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на 31 липня 2025 року складає 23716 гривень 37 копійок, за період з травня 2022 року по липень 2025 року, яку позивач прохає стягнути солідарно з відповідачівразом із судовим витратами по справі у розмірі 3028 гривень.

Ухвалою суду від 05 вересня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а. с. 26), копія якої надіслана учасникам справи 05 вересня 2025 року за вихідним № 21500/24-вих/2/204/4340/25 (а. с. 27).

01 жовтня 2025 року на адресу суду надійшла скарга-вимога від відповідачів, що по суті є відзивом на позовну заяву, в якій останні зазначили, що 11 вересня 2024 року до водоканалу було відправлено лист, для з`ясування правовідносин, в якому були задані питання до водоканалу, однак останній не надав жодної відповіді та доказів причетності відповідачів до будь-яких правопорушень з їх боку. Також зазначає, що в листі відповідачі прохали надати за особистими рахунками витяг особового рахунку та всю історію платежів, але водоканал надав відповідь, що вказані рахунки належать іншим фізичним особам, посилюйсь на Закон України про персональні дані, а тому не можуть надати історію платежів. У зв`язку із чим вважають, що позивач діє виключно шахрайськими діями та хоче обікрасти відповідачів. Вказує, що запропоновані позивачем послуги є фікцією, оскільки їх домоволодіння підключене на законних підставах до всіх державних (загальнонародних) комунікацій задовго до заснування їхньої комерційної компанії. Пояснює, що позивач є абонентом та споживачем народних ресурсів, а відповідачі є пайовими власниками держаного та муніципального майнам міста. За громадянами України безстроково закріплена земля, її надра, ліси, водні ресурси та спільно побудовані підприємства і житлові будинки, а оскільки баланс не є джерелом боргу, відповідачі не можуть по ньому платити, бо за них все вже сплачено і рухається подарунком. Також зазначили, що були внесені добровільно внески на зазначені рахунки, але наразі не мають бажання сплачувати на невідомі транзитні рахунки. Тому прохають суд, скасувати ухвалу від 05 вересня 2025 року та всі витрати відповідачів покласти на позивача.

Станом на дату розгляду справи відповідь на відзив від позивача до суду не надходила.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що предметом господарської діяльності позивача КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є, зокрема, надання послуг водопостачання та водовідведення, про що зазначено у п. 2.2.1 Статуту Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (нова редакція), затвердженого рішенням міської ради від 19 лютого 2025 року № 45/63 (а. с. 10 та на звороті).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку від 14 липня 2025 року, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_4 (з 12 жовтня 2000 року), ОСОБА_2 (з 12 жовтня 2000 року) та ОСОБА_3 (з 30 червня 2011 року) (а. с. 4), а відтак відповідачі є споживачами послуг КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради за вказаною адресою.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Приписами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Нормою ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Приписами ст. 549 ЦК України визначено поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нормами ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Крім того, вимогами ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст. 541 ЦК України (солідарне зобов`язання) солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподiльностi предмета зобов`язання.

У статті 67 Житлового кодексу Української РСР закріплено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлi споживача, користуються нарiвнi зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, згідно з якими позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі були зобов`язані сплачувати за ці послуги грошові кошти відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

З розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_2 убачається, що за період з травня 2022 року по липень 2025 року заборгованість складає 23716 гривень 37 копійок (а. с. 7-9).

Таким чином судом встановлено, що відповідачами було порушено право позивача на отримання плати за послуги з водопостачання та водовідведення.

Отже, враховуючи межі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 23716 гривень 37 копійок.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 3028 гривень.

При зверненні до суду з указаною позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028 гривень за подання позовної заяви, через що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1009 гривень 34 копійки з кожного, виходячи із розрахунку 3028/3.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 268, 354-355 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49001, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 21-А; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у сумі 23716 (двадцять три тисячі сімсот шістнадцять) гривень 37 (тридцять сім) копійок .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради судовий збір у розмірі 1009 (одна тисяча дев`ять) гривень 34 (тридцять чотири) копійки з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його проголошення або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його проголошення або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи його копії, якщо не буде оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна