Справа № 703/3809/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Волосовського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Похітон Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №002/12035728-СК_SB від 11 жовтня 2021 року в розмірі 34345 грн. 34 коп. з підстав невиконання його умов, а також просило стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати по оплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ОСОБА_1 уклала з АТ «Таскомбанк» договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № №002/12035728-СК_SB від 11 жовтня 2021 року, підписанням якого акцептувала Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» яка розміщена на веб-сайті Банку та беззастережно приєдналась до умов договору.

Строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків: якщо Банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту; направлення клієнтом до Банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та/або про закриття поточного рахунку.

28 лютого 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № НІ/11/16-Ф від 28 лютого 2024 року, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на день відступлення прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги, який є Додатком № 1 до Договору факторингу № НІ/11/16-Ф від 28 лютого 2024 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 34345 грн. 34 коп., з яких: 22580 грн. 10 коп. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 11765 грн. 24 коп. - загальна заборгованість по відсотках.

Згідно п. 2.3. відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних АТ «Таскомбанк» за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру прав вимог згідно додатку № 2, але не раніше здійснення оплати м згідно п. 3.1. цього договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимоги підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги боргу а є невід`ємною частиною договору факторингу.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28 лютого 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №002/12035728-СК_SB від 11 жовтня 2021 року в розмірі 34345 грн. 34 коп., з яких: 22580 грн. 10 коп. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 11765 грн. 24 коп. - загальна заборгованість по відсотках, 0,00 грн. заборгованість по комісії; 0,00 грн. пеня/штрафи.

Посилаючись на вказані обставини та те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за вищевказаним кредитним договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЄАПБ», який набув права вимоги за ним, позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 34345 грн. 34 коп., та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028 грн. в примусовому порядку.

Ухвалою судді від 05 серпня 2025 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено строк для надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу для надання відповіді на відзив.

Реалізуючи право на подання відзиву, у порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач подала відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 22 серпня 2025 року, у якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Узагальнені доводи та заперечення наведені у відзиві зводяться до такого.

Так, відповідача вказала, що дійсно 11 жовтня 2021 року між нею та АТ «Таскомбанк» було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № №002/12035728-СК_SB. Згідно цього договору, вона виявила бажання відкрити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на споживчі цілі на суму 20000 гривень зі строком користування 12 мі¬сяців. Вказує, що у вересні 2022 року по картці виникла заборгованість, оскільки після введення в Україні воєнного стану вона не могла здійснювати підприємницьку діяльність, як наслідок - в неї погіршився матері¬альний стан та вона не мала можливості погасити заборгованість за кредитним лімітом.

Водночас відповідач зауважила, що згідно Кредитного звіту від Українського бюро кредитних історій станом на вересень 2023 року заборгованість за кредитний договором № 002/12035728-CK_SB від 11.10.2021 була відсутня. Вказаний звіт приєднано відповідачем до відзиву на позовну заяву.

Вказала також, що 18.09.2023 AT «ТАСКОМБАНК» відкрив на її ім`я нову кредитну картку на суму 22600 гривень. Стверджує, що карту було відкрито без її відома та згоди. Ніяких попере¬джень від Банку про її відкриття вона не отримувала і згоди на відкриття цієї карти не давала. Про відкриття вказаної карти дізналася 19.08.2025 з Кредитного звіту Українського бюро креди¬тних історій. Відповідно, я не володіла необхідною інформацією для того, аби врегулювати із Банком відкриття даного кредиту. І в електронному листі від імені Банку їй було надано некоректну інформацію. Дану кредитну картку було закрито 29.11.2023 року, заборгованість по ній відсутня. Інформація про продаж чи передачу даного боргу третій стороні також відсутня. Зазначила, що на даний момент нею оформлене оскарження відкриття даного кредиту на сайті Українського бюро креди¬тних історій за номером №268263.

Окрім того, відповідач вказує, що AT «ТАСКОМБАНК» не повідомив її протягом 10 робочих днів до фактичного пе¬реходу прав вимоги про те, що право вимоги по кредитному договору переуступлено, у жодний спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кре¬дитування», що суперечить умовам кредитного договору. Про факт переуступки вона дізналася із мережі Інтернет 19 серпня 2025 року, вже після того, як отримала інфор¬мацію про те, що на неї подано позовну заяву. Відтак не володіла необхідною інформацією, аби вирішити питання заборгованості із позивачем у досудовому порядку. Враховуючи неведене, та те, що первісний кредитор АТ «ТАСКОМБАНК», з яким було укладено дого¬вір № 002/12035728-CK_SB від 11.10.2021 року порушив умови даного договору, пере¬хід прав вимоги до Позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за даним договором також відбувалося із порушеннями як з боку Банку, так із боку Пози¬вача, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

29 серпня 2025 року на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, подана представником позивача ОСОБА_2 , в якій остання не погоджуючись із доводами відповідача, викладеними у відзиві зазначила наступне. Так, відповідно до наданого Відповідачем кредитного звіту, отриманого з сайту Українського Бюро Кредитних Історій (далі - УБКІ), а саме інформації за договором № 002/12035728-CK_SB, що знаходиться під номером 11 в Звіті, дата видачі кредиту 11.10.2021 року, сума кредиту 22600,00. Статус кредиту закритий, від 28.02.2024 року. Донором інформації по даному пункту в кредитному звіті є АТ «ТАСКОМБАНК». Однак, на підставі Договору факторингу №НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги за кредитним договором №002/12035728-CK_SB від 11.10.2021 року. Відповідно у п.2 Кредитного звіту, наданого Відповідачем, знаходиться актуальна інформація за даним кредитним договором, право вимоги за яким було переуступлене Позивачу, на підставі Договору факторингу. Згідно інформації за договором, сума поточної заборгованості 34345,34 грн., статус кредиту відкритий. Донором інформації по даному пункту є Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Представник позивача також вказує, що для отримання актуальної інформації щодо заборгованості, відповідач могла звернутись до АТ «ТАСКОМБАНК», однак, будучи ознайомленою з фактом наявності кредитної заборгованості, ОСОБА_1 ігнорувала наявність зобов`язання

Зауважила, що відповідачем факт укладення Кредитного договору у відзиві не спростовується та визнається факт укладення Кредитного договору з Первісним кредитором, а відповідно, відповідач визнає отримання за даним договором коштів та визнає свою обізнаність щодо умов Кредитного договору. Таким чином вказані обставини, в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Водночас, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, Кредитний договір є дійсним та ніким не скасованим.

Окрім того, представник позивача зазначила, що законом не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". На підставі викладеного просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві та поданій відповіді на відзив просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою її зареєстрованого місця проживання, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції про вручення поштових відправлень.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного.

За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою їх забезпечення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань.

Так, 11 жовтня 2021 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Таскомбанк» договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/12035728-СК_SB, підписанням якого акцептувала Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку та беззастережно приєдналась до умов договору (а.с.5-7).

Строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про фактом встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків: якщо Банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту; направлення клієнтом до Банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та/або про закриття поточного рахунку.

Відповідно до п. 14 Договору орієнтовна реальна річна ставка за кредитом становить 43,96 %.

Згідно п. 15 договору орієнтовна загальна вартість кредиту, становить 600,57 гри. (розрахунок орієнтовний та здійснений виходячи з строку кредитування 12 міс,, та мінімальної суми 500,00 гри) та 240 226, 94 грн. - (розрахунок здійснений виходячи з строку кредитування 12 міс., та максимальної суми 200 000,00 грн.).

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту/позики, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору.

Свобода договору закріплена у статтях 6 і 627 ЦК України, відповідно до яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що укладення договору із боку відповідача не було добровільним, відтак уклавши договір на відповідних умовах, керуючись засадами свободи договору, сторони взяли на себе зобов`язання виконувати його. При дослідженні умов укладеного договору не виявлено підстав вважати будь-яку з них такою, що може трактуватися як явно несправедлива у визначенні Законів України «Про захист прав споживачів» та «Про споживче кредитування».

Окрім того у поданому відзиві відповідач не заперечувала факт укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/12035728-СК_SB із АТ «Таскомбанк», а відповідно, відповідач визнає отримання за даним договором коштів та визнає свою обізнаність щодо умов Кредитного договору. Таким чином вказані обставини, в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Відтак, суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту укладення між АТ «Таскомбанк» (первісним кредитором) та відповідачем у справі ОСОБА_1 вказаного правочину.

За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Матеріалами справи підтверджується, що 28 лютого 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № НІ/11/16-Ф, у відповідності до мов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на день відступлення прав вимоги (а.с. 9-10).

Згідно п. 2.3. відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних АТ «Таскомбанк» за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру прав вимог згідно додатку № 2, але не раніше здійснення оплати м згідно п. 3.1. цього договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимоги підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/16-Ф від 28 лютого 2024 року, яким є Реєстр прав вимог, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 34345 грн. 34 коп., з яких: 22580 грн. 10 коп. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 11765 грн. 24 коп. - загальна заборгованість по відсотках (а.с.12).

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №002/12035728-СК_SB від 11 жовтня 2021 року заборгованість боржником ОСОБА_1 не погашена, залишок заборгованості складає 34345 грн. 34 коп., з яких: 22580 грн. 10 коп. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 11765 грн. 24 коп. - загальна заборгованість по відсотках. При цьому із вказаного розрахунку вбачається, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28 лютого 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування відсотків чи штрафних санкцій (а.с.8).

Доказів погашення відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за вищевказаним кредитним договором як позивачу, так і первісному кредитору, матеріали справи не містять.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача, що згідно Кредитного звіту від Українського бюро кредитних історій, приєднаного відповідачем до відзиву (а.с.45-47) заборгованість за кредитний договором № 002/12035728-CK_SB від 11.10.2021 відсутня та кредитний договір є закритим, оскільки матеріали справи не містять та відповідачем не надано жодних доказів погашення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Окрім того, відповідно до наданого Відповідачем кредитного звіту, отриманого з сайту Українського Бюро Кредитних Історій, а саме згідно п.11 звіту «інформація за договором № 002/12035728-CK_SB» дата видачі кредиту 11.10.2021 року, сума кредиту 22600,00. Статус кредиту закритий (28.02.2024 року). Донором інформації по даному пункту в кредитному звіті є АТ «ТАСКОМБАНК».

Водночас, як вже встановлено судом саме 28 лютого 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги за кредитним договором №002/12035728-CK_SB від 11.10.2021 року, на підставі Договору факторингу №НІ/11/16-Ф від 28 лютого 2024 року.

Так, відповідно у п.2 кредитного звіту, отриманого з сайту Українського Бюро Кредитних Історій, наданого Відповідачем, знаходиться актуальна інформація за даним кредитним договором, право вимоги за яким було переуступлене позивачу на підставі Договору факторингу. Згідно інформації за договором, сума поточної заборгованості 34345,34 грн., статус кредиту відкритий. Донором інформації по даному пункту є Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Таким чином, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала зобов`язання за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № №002/12035728-СК_SB від 11 жовтня 2021 року. Доказів на спростування цього матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Доказів погашення відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за вищевказаним договором як позивачу, так і первісному кредитору, матеріали справи не містять.

Щодо доводів відповідача, що відступлення права вимоги між первісним кредитором та позивачем відбулось із порушенням, суд зазначає наступне.

Так, згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. згідно якої суд виснував, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до наведених вимог закону на підтвердження позовних вимог позивач надав належним чином засвідчену копію договору факторингу та витяг з Реєстру боржників до договору факторингу, які містять інформацію щодо предмета доказування.

При цьому, повідомлення боржника про відступлення права вимоги не має вирішального значення для справи, оскільки за умовами договору факторингу перехід права вимоги (набуття права вимоги) відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі відповідного Реєстру боржників.

Більш того, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У даній справі договір факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не визнавався недійсним.

За таких обставин відсутність у матеріалах справи доказів повідомлення боржника про відступлення права вимоги не свідчить про недоведеність факту відступлення права грошової вимоги за укладеним кредитним договором до позивача.

Правовою підставою заявлених Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до укладених між первісними кредиторами та сторонами договорів та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до статті 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені статей 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.

Згідно статті 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Всупереч положень частини 1 статті 81 ЦПК України, відповідачем не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені ним строки кредит не погашений.

Окрім того, факт отримання та користування кредитними коштами відповідачем не заперечувався відповідачем у поданому відзиві, відтак зазначена обставина в силу положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню в судовому засіданні.

Отже зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконала грошові зобов`язання за кредитним договором, відтак порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення боргів в загальному розмірі 34345 грн. 34 коп.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе зобов`язань у строки, передбачені вищевказаними кредитним договором, належним чином не виконала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції №112577 від 16 травня 2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 546, 548, 549, 610, 626, 628, 629, 638, 1050, 1054-1056 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 206, 264, 265 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №002/12035728-СК_SB від 11 жовтня 2021 року в розмірі 34345 грн. 34 коп. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028 грн, а всього 37373 (тридцять сім тисяч триста сімдесят три) грн 34 (тридцять чотири) коп.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: 01032,м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити: .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: В. В. Волосовський