СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №306/2111/25
Провадження № 2/306/217/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

за участю секретаря судового засідання Мігалко Е.А.

позивача ОСОБА_1

представника-адвоката Ільчук І.М. (в режимі відеоконференції)

представника відповідача Троцюк О.В. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду №1 в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної бездіяльністю органу державної влади.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Ільчук Ілля Михайлович звернувся до суду з позовною заявою до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної бездіяльністю органу державної влади, у якій просить стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду на загальну суму 119 000 грн. у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/12810/21.

Суд своєю ухвалою від 21.11.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail .

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 18.12.2025 року суд за клопотанням представника відповідача Троцюк Олександри Володимирівни, яка діє в інтересах Державної казначейської служби України забезпечив проведення підготовчого засідання у цивільній справі № 306/2111/25 в режимі відеоконференції за участю представника відповідача Троцюк О.В. поза межами приміщення суду за допомогою системи "EasyCon" з використанням власних технічних засобів - логін у програмі онлайн сервісу відеозв`язку ВКЗ ЄСІТС: ( ІНФОРМАЦІЯ_1 - адвоката Троцюк Олександри Володирирівни).

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 12.01.2026 року суд за клопотанням представника-адвоката Ільчук І.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 забезпечив проведення судового засідання у цивільній справі № 306/794/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участі Ільчук І.М. за допомогою системи "EasyCon" з використанням власних технічних засобів - логін у програмі онлайн сервісу відеозв`язку ВКЗ ЄСІТС: ( ІНФОРМАЦІЯ_2 - адвоката Ільчук Іллі Михайловича).

27.11.2025 року представник відповідача Троцюк Олександра Володимирівна, яка діє в інтересах Державної казначейської служби України подала до суду відзив (вх.№9219) у якому Державна казначейська служба України вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими та безпідставними. В обгрунтування доводів посилається на те, що згідно з пунктом 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України, відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В обгрунтування доводів зазначає, що питання виконання судових рішень за КПКВК 3504030 залежить від суми коштів, встановленої у законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Вказує, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2022 року у справі № 308/12810/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Закарпатської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями і бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду задволено частково та стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Казначейства на користь ОСОБА_1 390 000 грн. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 06.12.2022 року по справі № 308/12810/21 рішення змінено в частині розміру відшкодування моральної шкоди, збільшивши такий до суми 585 000 грн. 17.01.2023 року на адресу Головного управління Казначейства надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Шкорки І.М. щодо виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, виданого 12.01.2023 року по справі №308/12810/21 про стягнення з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 585 000 грн. На виконання вимог пунктів 36 та 37 Порядку № 845, Головне управління Казначейства листами від 18.01.2023 року за № 4-22-10/401 та № 4-22-10/404 звернулося до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та Закарпатської обласної прокуратури про надання документів (відомостей), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету. Головне управління Національної поліції в Закарпатській області листом від 01.02.2023 року за № 89/106/01/11-2023 повідомило про відсутність документів (відомостей), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету. Закарпатська обласна прокуратура листом від 03.02.2023 року за № 15-757-23 повідомила про відкриття Верховним Судом касаційного провадження за касаційною скаргою Закарпатської обласної прокуратури на постанову Закарпатського апеляційного суду від 06.12.2022 по справі №308/12810/2 та задоволено клопотання про зупинення виконання зазначеної постанови до закінчення її перегляду в касаційному порядку. Після здійснення заходів, передбачених пунктами 36-37 Порядку № 845, Головне управління Казначейства листом від 10.02.2023 року за № 4-22-08/793 направило виконавчий лист Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, виданий 12.01.2023 року по справі № 308/12810/21 разом із доданими документами до Державної казначейської служби України для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504030 «Заходи щодо відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб», про що листом від 10.02.2023 року за № 4-22-10/794 повідомлено стягувача. Зазначає, що процес виконання рішення по справі № 306/701/20 тривав з 17.01.2023 року до 12.07.2024 року, що за наведеною вище практикою ЄСПЛ не може вважатися надмірним.

Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 12.01.2026 року.

У судовому засіданні позивач та представник позивача Ільчук І.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 (доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 ч.1 ст.14 Закону України (Про безоплатну правничу допомогу" від 24.10.2025 за №017/03.5/9844, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/902 від 18.03.2013 року) заявленіпозовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача Троцюк Олександра Володимирівна, яка діє в інтересах Державної казначейської служби України (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.07.2025 року) заявлених вимог не визнала. У позові просить відмовити з підстав зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у матеріалах справи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ:

Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд встановив, що відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2022 року у справі № 308/12810/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Закарпатської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями і бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду задоволено частково та стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Казначейства на користь ОСОБА_1 390 000 грн.

Відповідно до постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року (справа №260/2134/24) позовОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо несвоєчасного виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2022 року у незміненій апеляційним судом частині та постанови Закарпатського апеляційного суду від 06.12.2022 року у справі 308/12810/21 в частині стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 585000 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 25964,38 грн., що становлять 3 % річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 18 січня 2023 року по 11 липня 2024 року включно, та 28471,51 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму простроченого грошового зобов`язання за той самий період.

Відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі №260/2194/24 без змін. На виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 06.12.2022 року видано виконавчий лист, який відповідно до заяви представника стягувана пред`явлено до виконання 17.01.2023 року до Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області.

Вказані обставини позивачем та відповідачем не оспорюються. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Щодо доведеності заявлених вимог, суд заначає таке.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012, пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з частиною першою статті 1173 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю під час виконання судового рішення є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності органу є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За таких обставин суд встановив, що наявні правові підстави для цивільно-правової відповідальності за заподіяну позивачу шкоду внаслідок протиправної бездіяльності Державної казначейської служби України щодо несвоєчасного виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07.06.2022 року у справі 308/12810/21.

Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Із доданих до позову доказів на підтвердження розміру заподіяної моральної шкоди, суд встановив, що позивач неодноразово проводив медичні обстеження та перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, про що суду надав медичні довідки та виписки із історії хвороби.

Зокрема:

- згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2052 від 03.03.2025 року - госпіталізація проведена у плановому прядку. підтримуюче лікування не приймає;

- згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворго № 1054 від 10.02.2025 року - госпіталізований з діагнозом "інша пневмонія, збудник не уточнений";

- згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 580/1570 від 02.07.2024 року госпіталізований з приводу загострення хронічного гепатиту та хронічного панкреатиту,

- відповідно до виписки із амбулаторної карти від 18.03.2024 року - лікувався з приводу погіршення стану здоров`я, скарги на головний біль, оніміння кінцівок, запаморочення, хиткість при зміні погоди.

Вказані письмові докази (згідно інформації з Єдиного реєстру судових рішень та програми Д-3 Свалявського районного суду) були оцінені судом під час розгляду справи № 306/794/25 та судом встановлено розмір матеріальної компенсації з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань ОСОБА_1 , засвідчених цими доказами.

До доданого позову ОСОБА_1 також додано копії протоколів езофагогастродуоденоскопїї від 16.10.2023 року (діагноз виразка шлунку), від 27.05.2024 року (діагноз еритематозна гастропатія), від 24.02.2025 року (діагноз еритематозна гастродуоденопатія), заключення хірурга від 24.05.2024 року та висновок ультразвукового обстеження органів черевної порожнини.

Вказані медичні документи свідчать про наявність захворювань у позивача. Однак, будь-яких висновків про те, що такі захворюваня загострилися в перід з 29 жовтня 2023 року по 11 липня 2024 року суду не надано.

Інші, надані суду медичні довідки, підтверджують факт періодичних обстежень позивача.

Натомість суд вважає за необхідне зазначити, що тривале невиконання рішення суду призвело до певних вмушених змін у жіитті позивача, внаслідок чого він змушений був витрачати свій час та вживати додаткових заходів з метою примусового виконання рішення на свою користь.

Ураховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких зазнав ОСОБА_1 внаслідок неналежного примусового виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07.06.2022 року у справі 308/12810/21 та з урахуванням вимог розумності і справедливості суд вважає, що на користь позивача із Державного бюджету України підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 2000 грн.

Визначений розмір моральної шкоди відповідає засадам розумності та справедливості, з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, ступеня вини посадових осіб державної казначейської служби у завданні моральної шкоди, а також тих обставин, що наведеними вище судовими рішеннями про визнання бездіяльності посадових осіб державної казначейської служби порушене право позивача фактично було відновлено. При цьому, сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Також суд зазначає, що з 12.07.2024 року року рішення суду є виконаним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Від сплати судового збору позивач звільнений, відповідно до п.11 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" - судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, а тому судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави.

Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 95, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.526, 610, 612, 615, 625, 629, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної бездіяльністю органу державної влади - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 завдану моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів до Закарпатського апеляційного суду.

Ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Представник позивача Ільчук І.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 (доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 ч.1 ст.14 Закону України "Про безоплатну правничу допомогу" від 24.10.2025 року за №017/03.5/9844, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/902 від 18.03.2013 року, адреса: м.Ужгород, вул.Генерала Свободи, Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_2 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2

Найменування відповідача: Державна казначейська служба України, адреса: м.Київ, вул.Бастіонна, буд.6, , електронна пошта:

Представник відповідача Троцюк Олександра Володимирівна, яка діє в інтересах Державної казначейської служби України, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.07.2025 року, адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

ГОЛОВУЮЧИЙ-СУДДЯ Н.М.ЖИГАНСЬКА