Справа № 683/3967/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в особі головуючого -судді Лугового О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №683/3967/25, 2/683/442/2026 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

22 грудня 2025 року ТОВ «Деал Фінанс Груп» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №8369415 від 20.06.2025 року в розмірі 21 280 грн. 50 коп., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 780 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками, 4 500 грн. - сума заборгованості за пенею, та просить стягнути понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 20.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №8369415.

16 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 16/09/25, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за плату, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників.

Так, відповідно до витягу з реєстру прав вимог №19/11/25-01 до Договору факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 21 280 грн. 50 коп., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 780 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками, 4 500 грн. - сума заборгованості за пенею.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань згідно вище зазначених договорів, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 січня 2026 року у прийнятті відзиву на позовну заяву по цивільній справі №683/3967/25 за позовом ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовлено.

15 січня 2026 року від представника позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої остання просить: стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (, місцезнаходження, юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, банківські реквізити: НОМЕР_2 відкритий в АТ «ОТП БАНК», код банку - 300528) суму заборгованості за Договором кредиту №8369415 в розмірі 16 780,50 грн., з яких: 9 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 780,50 грн. - сума заборгованості за процентами; 0 грн. - сума заборгованості за комісією; 0 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, банківські реквізити: НОМЕР_2 відкритий в АТ «ОТП БАНК», код банку - 300528) суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №8369414, згідно умов якого товариство надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 9 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію.

Цей договір укладений в електронній формі (ч.5 та ч.11 договору).

Сторони погодили, що позичальнику надається кредит у сумі 9 000 грн. 00 коп.. Строк кредитування 360 днів. Процентна ставка/день 0,95 % (фіксована). Комісія за надання кредиту 17,15% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1552 грн. 50 коп.). Неустойка 450 грн. Дата надання 20.06.2025 року. Дата повернення кредиту 14.06.2026 року.

Згідно копії платіжної інструкції, судом встановлено, що 20.06.2025 року на карту НОМЕР_3 було здійснено переказ коштів в сумі 9 000 грн., що підтверджуєтсья листом АТ «Універсал Банк» та випискою з банку про рух коштів по карті НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_1 ..

Відповідно до наданого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» розрахунку заборгованості станом на 20.11.2025 року, судом встановлено, що заборгованість відповідача за договором кредитної лінії №8369414 від 20.06.2025 року станом на 20.11.2025 року становить: 16 780 грн. 50 коп., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 780 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками.

16 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 16/09/25, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за плату, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників.

Так, відповідно до витягу з реєстру прав вимог №19/11/25-01 до Договору факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 21 280 грн. 50 коп., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 780 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками, 4 500 грн. - сума заборгованості за пенею.

Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та відсотків, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена з умовами вищевказаного кредитного договору, однак не виконала грошове зобов`язання по поверненню коштів, а тому заборгованість по кредитному договору підлягає стягненню за рішенням суду.

Відповідачем кредитний договір не оспорювався.

Отже, досліджені судом докази свідчать про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань.

За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Враховуючи факт підписання відповідачем ОСОБА_1 електронного договору, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що укладення даних договорів відбулось, що узгоджується зі ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором та договором позики перед новим кредитором ТОВ «Деал Фінанс Груп» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.

ОСОБА_1 отримані кошти у визначений договором строк не повернула, тому вимоги позивач в частині стягнення заборгованості, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорах кредиту і позики, підлягають задоволенню.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп», з урахуванням заяви представника позивача про зменшення позовних вимог, слід стягнути заборгованість за договором кредитної лінії №8369415 від 20.06.2025 року в розмірі 16 780 грн. 50 коп., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 780 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на наступне.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 серпня 2025 року між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Деал Фінанс Груп» був укладений договір №22-08/25/ДІЛ про надання правової допомоги.

Згідно витягу з акту №2-ДІЛ від 01.12.2025 року про приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року, вбачається, що вартість наданих адвокатом Ткаченко Ю.О. юридичних послуг, становить 4 500 грн.

Зважаючи на складність справи, а саме, предмет доказування, необхідність збору доказів, складність застосування норм права, обсягу поданих заяв по суті справи та інших процесуальних документів, що були подані у даній справі, відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу а також враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп» слід стягнути 4 500 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»), що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжної інструкції №579937217.1 від 18.12.2025 року.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-260 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за договором кредитної лінії №8369415 від 20.06.2025 року в розмірі 16 780 грн. 50 коп., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 780 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» 2 422 грн. 40 коп. судового збору та 4 500 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», місцезнаходження: 08205, вул.Садова, 31/33, оф.40/3, м.Ірпінь, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_4 .

Суддя: