Провадження №2/751/148/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М.,

секретаря судового засідання Островської А.С.,

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід судді,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новозаводського районного суду міста Чернігова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Костюк Юлія Володимирівна, про визнання недійсним спадкового договору.

Ухвалою судді від 26 грудня 2025 року відкрито провадження у справі і прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 30 січня 2026 року на 10 годину 00 хвилин.

30 січня 2026 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді з підстав упередженості та необ`єктивності судді Топіхи Р.М.

Заява обґрунтована тим, що 30 грудня 2025 року позивач отримав на свій мобільний телефон у застосунку SUDPOVISTKA повідомлення про призначення попереднього судового засідання по справі, однак ухвалу про відкриття провадження через поштове відділення «Укрпошти» він не отримував, тому строк для подання відводу, який вказаний у ч. 3 ст. 39 ЦПК України він не пропустив. Обставиною, яка викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Топіхи Р.М. при розгляді справи є те, що суддя завчасно, до початку проведення попереднього судового засідання сформував та висловив думку ще до дослідження доказів у справі стосовно пропуску позивачем строку позовної давності, що зафіксовано в ухвалі судді, якою позовну заяву було залишено без руху. Тобто, суддя Топіха Р.М. сформулював і висловив свою думку (позицію) про пропуск позивачем позовної давності усупереч вимогам ч. 3 ст. 267 ЦК України, якою визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Таким чином, суддя порушив принцип змагальності сторін і принцип диспозитивності цивільного судочинства, без наявності заяви про застосування позовної давності.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Виходячи з наведеної норми, суд вважає за необхідне розглянути заяву про відвід судді, оскільки його заявлено безпосередньо у день судового засідання, тобто менше ніж за три робочі дні.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Отже, суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у статті 2 ЦПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід (ч. 2 ст. 39 ЦПК України), який повинен бути вмотивованим, відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

Положеннями статей 36, 37 ЦПК України викладений вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у цивільній справі, зокрема, п. 3 та п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може брати участь у цивільній справі, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді або його об`єктивності.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», у рішенні в справі «Газета «Україна-Центр» проти України» від 15 липня 2010 року.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

Вивчивши підстави заявленого відводу, співставивши його з матеріалами справи у контексті положень ч. 5 ст. 36 ЦПК України, відповідно до яких незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, суд дійшов до висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав вважати заявлений відвід обґрунтованим. Обставини, на які посилається заявник, не можуть бути підставою для відводу головуючого судді, а обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді судом не встановлено, тому заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 40, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Топіхи Р.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Костюк Юлія Володимирівна, про визнання недійсним спадкового договору, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти її змісту можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяР.М. Топіха