ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2465/26 Справа № 932/3098/25 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С.С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

19 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Городничої В.С.,

суддів: Макарова М.О., Пищиди М.М.,

ознайомившись з апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 19 вересня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення недотриманої пенсії в порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Соборного районного суду міста Дніпра від 19 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про стягнення недотриманої пенсії в порядку спадкування, задоволено (а.с. 82-92).

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, представник ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Землянухіна Н.С., 25.11.2025 року через підсистему «Електронний суд» сформувала апеляційну скаргу, яка того ж дня надійшла безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с. 98-101), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 354 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2025 року витребувані з Соборного районного суду міста Дніпра матеріали цивільної справи №932/3098/25 (а.с. 108), які надійшли до Дніпровського апеляційного суду 08.12.2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с. 109).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 111).

На виконання ухвали суду від 11.12.2025 року представник ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Буряк О.В., 19.12.2025 року через підсистему «Електронний суд» сформувала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, яка того ж дня надійшла до Дніпровського апеляційного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, разом із якою направила докази сплати судового збору (а.с. 113-117).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 118).

На виконання ухвали суду від 23.12.2025 року представник ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Грінченко І.І., 25.12.2025 року через підсистему «Електронний суд» сформувала клопотання, яке того ж дня надійшло до Дніпровського апеляційного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, в якому ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 19 вересня 2025 року посилаючись на запровадження та продовження воєнного стану на території України (а.с. 120-122).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 січня 2026 року продовжено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року, який становить десять днів з дня вручення копії цієї ухвали (а.с. 126).

Відповідно до розпорядження №439 від 23.01.2026 року справу було передано для повторного автоматизованого розподілу у зв`язку із прийняттям ВРП рішення про звільнення судді-доповідача Новікової Г.В. (а.с. 128)

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 14 ЦПК України, 23.01.2026 року було проведено повторний автоматизований розподіл даної справи між суддями, яка передана в провадження колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) - Городничої В.С., суддів: Макарова М.О., Пищиди М.М. (а.с. 129).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2026 року вищевказану апеляційну скаргу було залишено без руху з підстав необхідності подання апеляційному суду заяви про поновлення пропущеного строку, для долучення до матеріалів справи із зазначенням в ній інших поважних причин поновлення процесуального строку оскільки ті, що зазначені в клопотанні були відхилені судом апеляційної інстанції, та надано строк для усунення недоліків не пізніше десяти днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 130-131).

Відповідно до ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення зокрема є: 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу (ч. п`5 ст. 14 ЦПК України).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

У газеті «Голос України» від 04 вересня 2021 року №168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох таких підсистеми (модулів) ЄСІТС: «Електронний кабінет»; «Електронний суд»; підсистема відеоконференцзв`язку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7 ст. 14 ЦПК України).

Офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована в доменній зоні, використання якої заборонено законодавством України (п. 5.8. Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою (п. 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 07 липня 2022 року в справі №120/4298/21-а вказано, що: «пунктом 5.8 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, встановлено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Таким чином, у розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Отже, врученим належним чином є судове рішення, яке було доставлено на офіційну електронну адресу особи, а якщо така адреса в учасника справи відсутня - в день доставки рекомендованого поштового відправлення з паперовою копією судового рішення».

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 05 жовтня 2022 року у справі №127/22271/20, від 30 листопада 2022 року у справі №204/3881/21.

Відповідно до довідки Дніпровського апеляційного суду про доставку електронного документа в електронному вигляді «Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху» від 29.01.2026 по справі №932/3098/25 було надіслано одержувачу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та його представникам Землянухіній Н.С., Буряк О.В. в їх електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 30.01.2026 року 11:24 та 11:40 (а.с. 133).

Таким чином, відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала суду вважається врученою 30 січня 2026 року.

Заяви щодо отримання копії судового рішення в паперовій формі від представника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до Дніпровського апеляційного суду не надходило.

Разом з тим, до теперішнього часу недоліки апеляційної скарги ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не усунуто, що свідчить про зловживання апелянтом своїми процесуальними правами.

Будь-яких клопотань від представника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області стосовно продовження строків визначених ухвалою суду від 29 січня 2026 року до суду не надходило.

Про наявність обставин, які перешкоджають усунути зазначені недоліки апеляційної скарги, апелянт не повідомив.

Крім того, ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення від 12 липня 2007 року у справі «Stankov v. Bulgaria» («Станков проти Болгарії», заява № 68490/01).

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, №17160/06 та №35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 357, 358 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 19 вересня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення недотриманої пенсії в порядку спадкування відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 19 лютого 2026 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.О. Макаров

М.М. Пищида