Справа № 136/261/26
провадження № 2/136/138/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Присяжний О.І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій відповідача такими, що є зловживанням права на звернення до суду,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом до відповідача.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст. 177 ЦПК України.

Так, у порушення вимог ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, позивачкою подано клопотання про звільнення/відстрочення від сплати судового збору та покладення обов`язку зі сплати судового збору на відповідача. Дане клопотання мотивоване тим, що даний спір виник виключно внаслідок дій відповідача, які мають ознаки зловживання правом на звернення до суду, судового переслідування та втручання у її підприємницьку діяльність. Саме ці дії стали причиною необхідності звернення до суду для захисту її прав. Окрім системного судового тиску, відповідач ініціював звернення щодо її підприємницької діяльності, що призвело до незаконного контролю, дій «комісії» та винесення приписів, унаслідок чого існує загроза погіршення майнового стану.

Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

У пункті 29 Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Ураховуючи те, що позивачем на підтвердження доводів, зазначених у клопотанні про звільнення/відстрочення від сплати судового збору та покладення обов`язку зі сплати судового збору на відповідача, не надано жодних доказів, які б підтверджували її скрутний майновий стан, суд дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Водночас суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 331,20 грн.

Крім того підпунктом 2 пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з викладеним, позивачу необхідно сплатити судовий збір, який відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, яка подана фізичною особою, сплачується в розмірі 1 331,20 грн. за позовну вимогу немайнового характеру, а за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди сплачується в розмірі 3 028,00 грн. (1,5% від 100 000 грн., але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) за платіжними реквізитами: Отримувач коштів ГУК у Він.обл./м.Липовець/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0002880; Код класифікації доходів бюджету 22030101, про що надати до суду відповідний документ.

Зважаючи на те, що нормами чинного законодавства не передбачено можливості вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою, яка не відповідає вимогам закону, тому суд надає позивачеві строк для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 28, 176, 177, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення/відстрочення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій відповідача такими, що є зловживанням права на звернення до суду, - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Роз`яснити, що якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ