Номер провадження: 22-ц/813/1944/26
Справа № 2-248/10
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Шахової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючому - Лозко Ю.П., суддям: Карташову О.Ю., Назаровій М.В.,

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на протокольну ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2025 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованих осіб: стягувача за виконавчими листами Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія», як правонаступника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчих листів виданих по цивільній справі №2-248/10 такими, що не підлягають виконанню,

встановив:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває вказана вище цивільна справа за позовом ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2025 року замінено стягувача за виконавчими листами АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Довіра та Гарантія».

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 заявив відвід колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючому - Лозко Ю.П., суддям: Карташову О.Ю., Назаровій М.В., посилаючись на те, що, зважаючи на зміст доповіді головуючої судді, предметом апеляційного розгляду є судове рішення, на яке скаржником апеляційної скарги не подавалось.

Стосовно заявленого скаржником відводу, колегія суддів виходить з такого.

Згідно статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

З положень частини 2 статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вбачається, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Частина 7 пункт 1 статті 56 цього Закону передбачає, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Однією із гарантій права на незалежний, безсторонній і справедливий суд є право учасника справи на відвід судді (колегії суддів). Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в ст. 36 ЦПК України.

Відповідно положень цієї статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У статті 37 ЦПК України наведений перелік обставин, за яких не допускається повторна участь судді в розгляді справи.

За приписами частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, аналіз вказаних норм процесуального закону дає підстави вважати, що відвід повинен бути вмотивованим, обставини відводу мають бути доведеними та встановленими.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

За приписами статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відвід колегії суддів Стоянцевим В.В. заявлено безпосередньо у судовому засіданні 17 лютого 2026 року, під час апеляційного перегляду вказаної вище протокольної ухвали Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2025 року, тому така заява вирішується судом, що розглядає справу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Справа «Білуха проти України», § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше (справа «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006).

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 відводу колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючому - Лозко Ю.П., суддям: Карташову О.Ю., Назаровій М.В., оскільки доводи такої заяви не є визначеними законом підставами для відводу й не свідчать про існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності колегії суддів.

Отже ОСОБА_1 не доведено заінтересованості колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючому головуючого - Лозко Ю.П., суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В., у розгляді цієї справи, які б викликали сумніви в їх об`єктивності та неупередженості.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволені заяви про відвід колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючому - Лозко Ю.П., суддям: Карташову О.Ю., Назаровій М.В.

Керуючись ст.ст.36, 39,40 ЦПК України

ухвалив:

Відмовити заявнику ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючому - Лозко Ю.П., суддям: Карташову О.Ю., Назаровій М.В.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженю не підлягає.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: О.Ю. Карташов

М.В. Назарова