Справа № 639/280/23
Провадження №8/639/3/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі №639/280/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 26 червня 2026 року у справі №639/280/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обгрунтовуючи заяву, зазначає, що усвоєму позові вона послалась на такі докази, як акти огляду житлового приміщення вищезазначеної квартири, за 2020, 2021 та 2022 роки, якими підтверджено відсутність відповідачів у квартирі понад 15 років та відсутність їх речей, а також на залучення свідків, які підтвердили зазначені обставини.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.2023, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 19.09.2023 та постановою КЦС ВС від 24.01.2024, у задоволенні мого позову відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на недоведення позивачем факту того, що відповідачі не проживають у квартирі більше шести місяців без поважних причин. Підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги Харківський апеляційний суд зазначив обставину того, що у справі не хватає акту, засвідченого КП «Жилкомсервіс», про не проживання відповідачів більше шести місяців. Однак у справі є відповідь КП «Жилкомсервіс», що зазначене підприємство не має повноважень на складення такого акту.

У січні 2026 року вона отримала виклик до Новобаварського районного суду міста Харкова по справі № 639/2825/23 за позовом КП «Харківські теплові мережі» до неї та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за період з 01.12.2012 року по 23.02.2022 року у сумі 57 236,75 грн., та судовий збір в сумі 2 684,00 грн. 12.01.2026 вона подала заяву у даній справі про ознайомлення з її матеріалами. Ознайомившись з матеріалами даної справи, вона звернула увагу на те, що у заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 , яка є відповідачем і у цій справі, повідомила суд про те, що не проживає у квартирі, в якій вони зареєстровані, з 2012 року.

Разом з тим, саме ця істотна для справи обставини не була встановлена судами під час розгляду даної справи, і те, що ОСОБА_2 сама особисто факт свого не проживання у місці реєстрації з 2012 року, не було і не могло бути відоме їй як позивачці, що звернулася з позовом до суду, бо вона не знала фактичне місце проживання ОСОБА_2 , не знала і не могла знати, чи отримає вона оголошення на сайті судової влади про виклик у судове засідання, і про те, які обставини вона визнає. В даному випадку, звернувшись до суду із заявою про перегляд заочного рішення у справі № 638/2825/23, ОСОБА_2 вказала про факт свого не проживання у квартирі за місцем реєстрації з 2012 року.

На підтвердження доводів надала копію заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі № 638/2825/23 від 04.10.2023 та копію договору оренди житла від 13.03.2025, укладеного останньою.

Крім того, 12.01.2026 третя особа ОСОБА_4 взнав та повідомив їй про те, що відповідач ОСОБА_3 син ОСОБА_2 , який покинув квартиру у 2012 році разом із нею, будучи на той час малолітнім, уклав шлюб з якоюсь дівчиною та виїхав жити за межі України. На підтвердження чого просила витребувати докази щодо зміни сімейного стану та перетинання кордону відносно ОСОБА_3 ..

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова 20.01.2026 призначено судове засідання до розгляду заяви на 18 лютого 2026 на 15-30 год.

В задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено.

У зв`язку з неявкою сторін розгляд заяви було відкладено та повідомлено заявника на 20 лютого 2026 на 11-00 год.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Інші учасники також не з`явились у судове засідання, повідомлялись належним чином.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 26 червня 2023 року, залишеним без змін у справі №639/280/23 у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3 особа- ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користуванням жилим приміщенням в кв. АДРЕСА_1 - відмовлено

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 26 червня 2023 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 січня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 червня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року залишено без змін.

Як на право підставу заяви, заявниця посилається на п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, відповідно до якої підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, в тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3, п.4 та п.5 постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами для встановлення нововиявлених обставин, визначених п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

За змістом п.38 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/819/18 від 14 квітня 2021року, не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).

При цьому, при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (подібний висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, що існують на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти також нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена процесуальним кодексом України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Також, не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14 травня2019 року у справі №905/1502/15 та від 24 вересня 2020 року у справі №922/1141/19).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України" зазначено, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Як зазначено вище, в подані заяві, ОСОБА_1 вказує, що їй стало відомо про наявність в провадженні суду справи № 639/2825/23 за позовом КП «Харківські теплові мережі» до неї та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. У заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 , і у цій справі, повідомила суд про те, що не проживає у квартирі, в якій вони зареєстровані, з 2012 року. Саме ця істотна для справи обставини не була встановлена судами під час розгляду даної справи, і те, що ОСОБА_2 сама особисто факт свого не проживання у місці реєстрації з 2012 року, не було і не могло бути відоме їй як позивачці, що звернулася з позовом до суду, бо я не знала фактичне місце проживання ОСОБА_2 .

Також вказує, що їй стало відомо зі слів третьої особи у справі ОСОБА_4 що відповідач ОСОБА_3 виїхав жити за межі України.

Суд оцінюючи доводи, вважає, що зазначені обставини не є нововиявленими, оскільки ця обставина (факт не проживання) відповідачів був предметом доказування позивачем та дослідження судом у справі.

Зазначення в заяві, що відповідачем ОСОБА_2 у іншій справі про стягнення з неї заборгованості зазначається про непроживання в спірній квартирі договору не підтверджений доказами, а договір оренди житла, укладений відповідачем, датований 13.03.2025 після ухвалення рішення у справі.

Щодо виїзду за кордон відповідача ОСОБА_3 , то такий доказ (клопотання про витребування доказів) позивачка мала можливість подати під час розгляду справи.

За таких обставин суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення

Керуючись ст. ст. 260, 423, 429 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі №639/280/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день ії складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20.02.2026.

Суддя С.О. Рубіжний