ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м.Суми

Справа №591/2306/25

Номер провадження 22-ц/816/435/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Замченко А. О. , Черних О. М.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Литвиненка Олександра Олександровича на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2025 року, постановлену в м. Суми в складі судді Корольової Г.Ю.,

в с т а н о в и в:

23 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 та транспортний засіб «Haval» Н6, 2021 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Заява подана до пред`явлення позову та мотивована тим, що між сторонами виник спір щодо отриманих відповідачкою від позивача в позику 36000 доларів США, за які вона придбала квартиру АДРЕСА_2 . Вартість придбаної квартири виявилась набагато меншою за суму позики (636800 грн). Відповідачці також належить квартира АДРЕСА_1 . Крім того, за кредитні кошти (599949 грн) відповідачка придбала автомобіль «Haval» Н6, 2021 року випуску, більшу половину вартості якого виплатив позивач (383968 грн). Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у виді арешту на квартиру та автомобіль може утруднити або зробити неможливим виконання можливого судового рішення.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2025 року заява про забезпечення позову задоволена частково.

Накладено арешт на транспортний засіб «Haval» модель Н6, 2021 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 до вирішення справи по суті.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Допущено негайне виконання ухвали суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Литвиненко О.О. просить ухвалу суду про забезпечення позову скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що квартира АДРЕСА_2 є власністю ОСОБА_2 , яка дозволила ОСОБА_1 у певний період в ній проживати, придбана заявницею за власні кошти, отримані від підприємницької діяльності, яку здійснює з 2013 року. В борг коштів заявниця від позивача не брала, відповідних розписок про це не існує. Крім того, позивач не має зареєстрованого місця проживання на території України, оригінал розписки суду не надав і взагалі визнає відсутність у нього оригіналу розписки. Відповідачка дійсно придбала автомобіль за кредитні кошти, проте повертала кредит самостійно, оскільки займалась підприємницькою діяльністю (за 2010 2019 роки отримала всього 4763090,80 грн доходу, а за 2020-2024 роки 9083795,11 грн). Позивач на прохання відповідачки вносив чергові платежі на погашення кредиту, не працював, не займався підприємницькою діяльністю. Вимоги заяви про забезпечення позову безпідставні, доказами не підтверджені доводи про наміри ухилитись від виконання можливого судового рішення є лише припущеннями.

Ухвала суду в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Рижов С.Є. просить скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Вказує, що загальний розмір позовних вимог становить 1853668 грн, а вартість придбаної квартири за позичені позивачем кошти 636800 грн, тобто арешт ще однієї квартири та автомобіля є співмірним заявленим вимогам. Ризик неможливості виконання можливого судового рішення підтверджується обставинами виїзду відповідачки на арештованому автомобілі до республіки Румунія, зняття позивача з реєстрації в придбаній за позичені кошти квартирі. В апеляційній скарзі взагалі не зазначено як арешт автомобіля порушує права відповідачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на автомобіль, суд встановив, що ОСОБА_2 є власницею транспортного засобу, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 березня 2025 року вже накладено заборону на відчуження (продажу, дарування, обміну), укладення договорів оренди відносно квартири АДРЕСА_2 , а тому, з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову ціні позову, дійшов до висновку про накладення арешту на транспортний засіб.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду з наступних підстав.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частини 1 та 2 ст. 149 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Причому заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Пунктом 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтовуючи вимоги заяви про забезпечення позову, позивач зазначив, що відповідачка є власницею автомобіля і має реальну можливість продати це майно, таким чином утруднивши виконання можливого судового рішення. При цьому, ціна позову є співмірною вартості належного відповідачці майна.

Суд погоджується з доводами заяви про забезпечення позову в частині арешту транспортного засобу, не бере до уваги доводи скарги та зазначає, що на стадії вирішення питання про забезпечення позову судом не перевіряється обґрунтованість заявлених позовних вимог, зокрема щодо обставин придбання автомобіля, повернення кредиту за рахунок власних кошти від підприємницької діяльності, способів повернення кредиту, а встановлюється лише існування спору та обрання адекватних заходів забезпечення позову, які будуть діяти до моменту набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

На думку суду, невжиття запропонованого заявником заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на транспортний засіб може утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Доводи апеляційної скарги законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали не спростовують, доказами не підтверджені.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувану ухвалу про забезпечення позову в частині арешту транспортного засобу суд постановив з додержанням вимог процесуального закону. Підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Литвиненка Олександра Олександровича залишити без задоволення, а ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2026 року.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: А. О. Замченко

О. М. Черних