Справа № 214/9169/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, цивільну справу № 214/9169/25 за скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», заінтересовані особи державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_1 , про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання поновити виконавче провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі АТ «Укрексімбанк») звернувся до суду із скаргою та просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гольськова Максима Олександровича по винесенню 26 серпня 2025 року постанови про закінчення виконавчого провадження ВП 47015481 з виконання виконавчого листа № 2-478/10 виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу відносно боржника ОСОБА_1 , скасувавши постанову про закінчення виконавчого провадження № 47015481 від 26.08.2025 та зобов`язати державного виконавця поновити вказане виконавче провадження. В обґрунтування вимог зазначено про рішення суду від 19.11.2010 у справі № 2-478/10, яким задоволено позовну заяву АТ «Укрексімбанк» та стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «Укрексімбанк» заборгованості за кредитним договором № 5708С5 від 18.01.2008 в сумі 562 780,62 грн., та стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь АТ «Укрексімбанк» заборгованість за кредитним договором № 5708С23 від 28.05.2008 в сумі 492 790,32 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 700,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2011 року скасовано рішення суду від 19.11.2010 в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4 . Виконавчі листи були передані до органів виконавчої служби по нині триває примусове стягнення заборгованості. 25.03.2010 відкрито виконавче провадження № 47015481 та встановлено ідентифікатор для доступу до інформації, а 08.09.2025 стягувачем отримано постанову про закінчення виконавчих дій у зв`язку з повним виконанням рішення суду боржником 26.08.2025. разом з тим, рішення суду повністю не виконано і наявна заборгованість згідно наданого до суду розрахунку, у якості погашення боргу надходили грошові кошти в сумі 477 818,15 грн., що навіть якщо брати суму в гривневому еквіваленті, наявна різниця 14 972,17 грн., що підтверджує неправомірне закриття виконавчого провадження. Стосовно визначення суми заборгованості за рішенням суду у валютному еквіваленті, то зазначено про встановлення у мотивувальній частині рішення суду і підтвердження, що кредитним договором передбачено погашення заборгованості в доларах СШАі позика видавалась у доларах США. Також у мотивувальній частині тексту рішення суду зазначено, що АТ «Укрексімбанк» заборгованість зазначав у доларах США згідно умов кредитного договору і для обрахування судового збору і в еквіваленті до національної валюти. Тому наполягає на задоволенні скарги.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник скаржника Васюта К.С. звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на вимогах наполягає.

Представник державної виконавчої служби Гольськов М.О. звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні скарги просить відмовити в повному обсязі.

Боржник ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні скарги просить відмовити в повному обсязі.

Державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гольськов М.О. звернувся до суду із письмовими запереченнями, вказавши, що на виконанні у Відділ перебував виконавчий лист № 2-478 від 19.11.2010, у якому зазначено про вказівку у тексті виконавчого листа суми заборгованості в гривневому еквіваленті, а саме 494 520,32 грн., стягнення за місцем роботи боржника заборгованості в сумі 280752,55 грн. з перерахуванням на рахунки стягувача, та з депозитного рахунку ДВС на користь стягувача 57 336,90 грн., що становить загальну суму 338 089,45 грн. Керуючись п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, так як борг, враховуючи кошти, що були стягнуті солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «Укрексімбанк», сплачено в повному обсязі. Вважає, що стягував на свій лад трактує судове рішення у справі № 2-478, в резолютивній частині якого чітко вказано валюту стягнення боргу, що відображено і у виконавчому листі та взято до уваги державним виконавцем при виконанні рішення суду. Тому просить відмовити у задоволенні вимог.

Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до такого висновку.

Як установлено судом та підтверджується письмовими доказами, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2010 року у справі № 2-478/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про стягнення суми боргу за кредитними договорами, стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «Укрексімбанк» заборгованості за кредитним договором № 5708С5 від 18.01.2008 в сумі 562 780,62 грн., та стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь АТ «Укрексімбанк» заборгованість за кредитним договором № 5708С23 від 28.05.2008 в сумі 492 790,32 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 700,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2011 року скасовано рішення суду в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4 .

На виконання рішення суду, державним виконавцем Саксаганського ВДВС 25березня 2015 року відкрито виконавче провадження № 47015481 про стягнення із ОСОБА_1 суми боргу 494 520,32 грн.

Статтею 129-1 Конституції України гарантовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення конкретизовано у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Так, відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Закриваючи виконавче провадження шляхом винесення постанови 26 серпня 2025 року, державним виконавцем зазначено про сплату частини боргу та виконавчого збору солідарниками у ВП № 70906446 та у ВП « 28373987.

Так, суд звертає увагу, що із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 5708С5 від 18.01.2008 в сумі 562 780,62 грн. та стягнуто солідарно із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 5708С23 від 28.05.2008 в сумі 492 790,32 грн., тобто за двома різними кредитними договорами.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ВП № 70906446 та ВП № 28373987 було саме з виконання рішення суду в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором № 5708С23 від 28.05.2008 в сумі 492 790,32 грн., де серед солідарних боржників є ОСОБА_1 , що позбавляє суд вирішити питання про повне виконання судового рішення у справі в цій частині та правомірність зарахування сплаченої суми солідарниками у рахунок погашення боргу за кредитним договором № 5708С23 від 28.05.2008 в сумі 492 790,32 грн.

Разом з тим, після подання скарги до суду, стороною стягувача було надано платіжний документ від 17.10.2025 про сплату боргу в сумі 14 972,17 грн. за кредитним договором № 5708С23 від 28.05.2008, тому з огляду на заяву стягувача від 11.11.2025, вимоги в цій частині вона не підтримує.

Стосовно вимоги про сплату заборгованості у валютному еквіваленті, суд зазначає наступне.

Так, у тексті судового рішення у справі № 2-478/10 від 19.11.2010 чітко зазначену суму та валюту стягнення боргу, а саме гривневий еквівалент, що і було прийнято до виконання державним виконавцем згідно виданого судом виконавчого документу.

Посилання сторони стягувача на судову практику Верховного Суду стосується саме вирішення питання під час судового розгляду справи, між тим як у даній справі в резолютивній частині судом чітко визначено валюту боргу, яка підлягала до стягнення, що не оспорено стягувачем, рішення в цій частині не змінено та не скасовано.

Посилання на мотивувальну частину тексту судового рішення суд не приймає до уваги, оскільки державним виконавцем виконується резолютивна частина рішення суду, текст якої зазначається у виконавчому документі і до обов`язків державного виконавця не входить трактування мотивувальної частини судового рішення та тлумачення і аналіз його змісту.

При цьому у разі невідповідності мотивувальної та резолютивної частини тексту судового рішення, сторона стягувача не позбавлена права звернутися до суду з відповідною заявою про роз`яснення судового рішення в цій частині.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, оскільки зазначені заявником обставини ґрунтуються виключно на його припущеннях, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог.

Згідно абзаців першого та другого пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», заінтересовані особи державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_1 , про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання поновити виконавче провадження повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Чернова