Номер провадження 2/462/883/26
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

(неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом)

23 лютого 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАСС» та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

І. Рух справи

Позивач ОСОБА_1 , 26.12.2025 року (вх. № 29575) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова з позовною заявою до ПрАТ «СГ «ТАСС» та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якій просить суд:

-стягнути з відповідача ПрАТ «СГ «ТАСС» на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 46 635 грн. 20 коп.;

-стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 70 782 грн. 52 коп.;

-стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. 00 коп.;

-стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати пропорційно до заявлених позовних вимог.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Судом у порядку ч. 8 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) отримано відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2214170, 2214181 від 06.01.2026 року про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача ОСОБА_2 та позивача у справі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.01.2026 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками.

На усунення недоліків позивачу надавався п`ятиденний строк.

12.02.2026 року (вх. № 3527) від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова заява про усунення недоліків позовної заяви.

ІІ. Щодо неусунення недоліків позовної заяви

Перевіривши подану заяву, суд дійшов висновку, що стороною позивача не було у повній мірі усунуто недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Так, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 21.01.2026 року суд звертав увагу позивача на те, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Суд звертав увагу позивача на те, що заява була подана без додержання вимог, викладених у ст. 95, 175 і 177 ЦПК України.

Невиконання позивачем вимог вказаних норм закону, зокрема щодо доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги стало підставою для залишення позовної заяви без руху та надання позивачу часу на усунення відповідних недоліки, зазначених в ухвалі суду.

Суд зазначає, що в порядку виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 21.01.2026 року позивачем надано інформацію, що у нього знаходяться всі оригінали документів, які долучені до позовної заяви, при цьому подано позовну заяву у новій редакції, однак в порушення вимог, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позивачем долучено висновок експерта, який не засвідчений ним відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України, а саме засвідчено лише останню сторінку такого, поліс № 215710539 також не засвідчений позивачем.

Окрім цього, в порушення вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, згідно якої позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, однак долучено квитанцію про сплату судового збору лише в одному примірнику для суду.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року) (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 752/24739/19, провадження № 61-20936 св 21/ від 18.01.2023 року).

Відповідно, ухвала про залишення позовної заяви без руху станом на 23.02.2026 року не була виконана у повній мірі, що позбавляє суд можливості відкрити провадження у справі.

ІІІ. Підсумки

За нормою ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд приймає до уваги позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висвітлену 07.02.2024 року у справі № 295/434/22, провадження № 61-10948св23, згідно якої формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням» ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13.01.2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08.03.2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що ЄСПЛ у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Так, згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

У зв`язку з тим, що сторона позивача не у повній мірі усунула вказані в ухвалі суду недоліки у встановлений строк, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід повернути позивачу.

Окремо суд вважає необхідним зазначити, що дана ухвала постановляється з урахуванням періоду перебування судді на лікарняному.

На підставі наведеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

постановив:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАСС» та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

2. Копію позовної заяви залишити в суді (ч. 6 ст. 185 ЦПК України).

3. Роз`яснення суду

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

4. Порядок оскарження ухвали суду та набрання нею законної сили

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко