справа № 361/1124/26
провадження № 2/361/474/26
УХВАЛА

Іменем України

05 лютого 2026 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Ведмідь Н.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

04 лютого 2025 року позивач подав до Броварського міськрайонного суду Київської області позовну заяву, в якій просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 .

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що позов не підсудний Броварському міськрайонного суду Київської області з огляду на таке.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Питання визначення територіальної підсудності врегульовано параграфом 3глави 2 ЦПК України.

Відповідно до ч.1ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 10 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Позивач зазначив, що остання відома адреса проживання відповідача ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», враховуючи неможливість здійснення правосуддя судами Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, розташованими на тимчасово окупованих територіях, Верховний суд розпорядженням №36/0/9-22 від 05 липня 2022 року змінив територіальну підсудність Залізничного районного суду м. Сімферополя, Київського районного суду м. Сімферополя, Центрального районного суду м. Сімферополя, Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим на Малиновський районний суд м. Одеси, який в свою чергу змінив назву на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

Обставин виключної підсудності чи підсудності за вибором позивача, визначених ст.ст. 28-30 ЦПК України з матеріалів справи, наданих позивачем при поданні позову, не вбачається.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Вивчивши матеріали справи, та врахувавши те, що позов пред`явлено до фізичної особи, місцем останнього відомого місця реєстрації є АДРЕСА_1 , яке знаходиться за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Броварського міськрайонного суду Київської області, приходжу до висновку, що справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, слід передати для розгляду до Хаджибейського районного суду міста Одеси.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст. 27-32, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

Матеріали цивільної справи №361/1124/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд Хаджибейському районному суду міста Одеси за підсудністю.

Ухвала набирає законної з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення її учаснику справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Ведмідь