Справа № 337/1378/25
Номер провадження 2-др/337/10/26
18 лютого 2026 рокум. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В. розглянувши заяву представника позивача за первинним позовом ОСОБА_1 адвоката Стариченко Миколи Петровича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
12 лютого 2026 року позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стариченко М.П. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000,00 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 2148,35 гривень.
Заява обґрунтована тим, що в провадженні Хортицького районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
Рішенням судді від 06 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 268543,50 гривень компенсації вартості 1/2 частини транспортного засобу KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , як на частку у спільній сумісній власності подружжя.

В задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовлено.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалося.

Ухвалою суду від 11 лютого 2026 року заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду та відкрито провадження. Призначено судове засідання без виклику сторін.

Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

Оскільки вирішується питання лише про судові витрати, розгляд здійснюється без повідомлення/участі учасників.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши заяву про винесення додаткового рішення, судом встановлено.

19 березня 2025 року позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стариченко М.П. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , в порядку поділу спільного майна подружжя в рахунок компенсації належної йому 1/2 частки автомобіля «KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , грошову суму в розмірі 268 543,50 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2148,35 грн.

Ухвалою судді від 31 березня 2025 року, після усунення недоліків згідно ухвали суду від 26 березня 2025 року, у справі відкрите загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

15 травня 2025 року ОСОБА_2 подала до суду в одному документі відзив на позов і зустрічній позов до ОСОБА_1 , в якому заявила вимоги:

задовольнити первісний позов частково, стягнувши з ОСОБА_2 половину (1/2 частки) отриманих грошей з продажу автомобіля «KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 200000 гривень;

відмовити в повному обсязі у частині первісного позову ОСОБА_1 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 гривень та сплаченого судового збору в сумі 2148,35 гривень;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку із майна, що є у спільній сумісній власності, а саме 1/2 квартири АДРЕСА_1 ;

стягнути з ОСОБА_1 1/2 суми грошей набутих у шлюбі за які було придбано їх донці ОСОБА_3 автомобіль «FORD Fusion», державний номер « НОМЕР_3 », сірого кольору, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 ;

стягнути з ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1745,50 гривень;

стягнути з ОСОБА_1 суму витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000 гривень.

Ухвалою судді від 15 травня 2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків.

05 червня 2025 року відповідачка ОСОБА_2 подала уточнену зустрічну позовну заяву (з аналогічними змістом, предметом і підставами позову, відповідно його попередньої редакції), в якій просила суд:

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку із майна, що є у спільній сумісній власності, а саме 1/2 квартири АДРЕСА_1 ;

стягнути з ОСОБА_1 1/2 суми грошей набутих у шлюбі в сумі 262500 гривень, за які було придбано їх донці ОСОБА_3 автомобіль «FORD Fusion», державний номер « НОМЕР_3 », сірого кольору, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 ;

стягнути з ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 7609,51 гривень;

стягнути з ОСОБА_1 суму витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000 гривень.

Ухвалою судді від 05 червня 2025 року, після усунення недоліків згідно ухвали суду від 15 травня 2025 року, прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням судді від 06 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 268543,50 гривень компенсації вартості 1/2 частини транспортного засобу KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , як на частку у спільній сумісній власності подружжя.

Питання про розподіл судових витрат не ініціювалося, а тому, не вирішувалося судом.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З роз`яснень які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 Про судове рішення у цивільній справі в п. 20 зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (1618-15); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_1 про поділ спільного майна задоволено повністю. Таким чином, з відповідача за первинним позовом на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 2148,35 гривень.

Частинами 1, 3 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

При поданні позовної заяви до суду представником позивача за первинним позовом заявлялась сума понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,0 гривень.

У відповідності до частин першої шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи, інтереси позивача ОСОБА_1 в суді представляв адвокат Стариченко М.П., що діяв на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 18.03.2025 року та договору про надання правової допомоги від 14.03.2025.

На підтвердження понесених витрат стороною позивача за первинним позовом надано: договір про надання правничої допомоги від 14.03.2025, додаткову угоду№1 до Договору про надання правничої допомоги №б/н від 14.03.2025, Додаткова угода №2 до Договору про надання правничої допомоги №б/н від 14.03.2026, Додаткова угода №4 до Договору про надання правничої допомоги №б/н від 14.03.2026, Додаткова угода №5 до Договору про надання правничої допомоги №б/н від 14.03.2025, акт виконаних робіт від 18.03.2025, акт виконання робіт від 03.06.2025, акт наданих послуг від 10.06.2025, акт виконання робіт від 22.07.2025, акт виконання робіт від 03.11.2025, акт виконання робіт від 27.01.2026, акт виконання робіт від 12.02.2026, квитанція до прибуткового касового ордера №9 від 18.03.2025 на 10 000,00 грн., ордер про надання правничої (правової) допомоги, квитанція до прибуткового касового ордера №23 на 5 000,00 грн., квитанція до прибуткового касового ордера №280 від 10.06.2025 на 5 000,00 грн., квитанція до прибуткового касового ордера №281 від 10.06.2025 на 5 000,00 грн., а також 15000,00 гривень за участь представника позивача за первинним позовом адвоката Стариченко М.П. у семи судових засіданнях: 03.06.2025, 26.06.2025, 22.07.2025, 29.09.2025, 03.11.2025, 08.12.2025, 27.01.2026.

Відтак загальна сума витрат на професійну правничу допомогу понесених ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом вказаної справи складає 40 000,00 гривень.

Сторона відповідача за первинним позовом не заперечувала щодо заявленої суми витрат на правничу допомогу, не заявляла клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, відтак, у суду відсутні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Оскільки відповідно до положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Але обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат.

На підставі викладеного, у зв`язку із тим, що відповідач за первинним позовом не заявляв клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, понесення вказаних витрат позивачем є документально підтвердженим, суд вважає за можливе стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 40000,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу та витрати по сплаті судового збору в сумі 2148,35 гривень.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Стариченко Миколи Петровича задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 коп.) та витрати по сплаті судового збору в сумі 2148,35 гривень (дві тисячі сто сорок вісім гривень 35 коп.).

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя: Д.С. Бредун