Справа № 445/2810/25
Провадження № 2-др/445/7/26
УХВАЛА

19 лютого 2026 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Бакаїм М.В.

за участю секретаря судового засідання: Назар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Золочеві справу за заявою адвоката Боровець Миколи Степановича про стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовною заявою ТзОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 , ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

16.02.2025 року адвокат Боровець М.С. звернувся до суду із заявою на підставі ст.ст.133, 137, 142 ЦПК України про стягнення з позивача витрат, внаслідок закриття провадження у справі за заявою позивача про відмову від позову, а саме витрат на правничу допомогу в розмірі 4320 гривень.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 21 лютого 2026 року у справі №445/2810/25 провадження у справі за позовом ТзОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 , ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, закрито, у зв`язку з відомовою позивача від позову.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (ч.ч. 3, 5 ст. 142 ЦПК України).

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Подання заяви про відмову від позову є реалізацією позивачем його диспозитивних прав, передбачених нормами ЦПК України (Постанова Верховного Суду від 20.10.2020 року в справі №2-2394/2009).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України сторона, яка понесла витрати, має право заявити про їх відшкодування та подати докази судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів вона заявила про такий намір.

Відповідно до ч.1 п.3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, оглянувши матеріали справи вважає, що по справі необхідно постановити додаткове рішення.

Судом встановлено, що ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 21 лютого 2026 року у справі №445/2810/25 провадження закрито, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Як вбачається з матеріалів викладених у заяві, розрахунок вартості наданої правової допомоги адвокатом Боровець М.С. підтверджується договором про надання правничої допомоги, додатковими угодами, протоколом доручення № 108, рахунком на оплату, платіжною інструкцією, актом здачі-приймання робіт, та звітом до акту.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції Українивизначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною 2 ст.15 ЦПК Українивизначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст.26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Питання розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду також врегульовано частиною 5 статті 142 ЦПК України, згідно якої у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Однак, вказані у частині третій та у частині п`ятій статті 142 ЦПК України підстави відшкодування витрат на користь відповідача є різними за своєю правовою природою.

Частина п`ята статті 142 ЦПК України вказує на можливість відшкодування понесених відповідачем витрат внаслідок необґрунтованих дій позивача незалежно від підстав закриття провадження (частина перша статті 255 ЦПК України).

Частиною ж третьою статті 142 ЦПК України визначено безумовне право відповідача на відшкодування витрат лише у одному випадку, а саме при відмові позивача від позову. Дане право відповідача є обов`язковим, виникає виключно у єдиному випадку закриття провадження, а саме при відмові позивача від позову.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі № 755/3436/20, провадження № 61-20476св21.

Отже, оскільки позивач відмовився від позову, то на підставі вимог частини 3 статті 142 ЦПК України витрати відповідача, понесені на правову допомогу, підлягають стягненню з позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» та адвокатом Боровець М.С. укладено договір про надання правової допомоги від 01.01.2021 року на представництво інтересів позивача у вказаній цивільній справі, додатковою угодою № 5 від 31.12.2021, додатковою угодою № 6 від 31.12.2022, додатковою угодою № 7 від 31.12.2023, додатковою угодою № 8 від 29.04.2025 (якою термін дії первісного договору прологовано до 31 грудня 2027 року), протоколом доручення № 108 від 27.10.2025.

Згідно п.5.1 вказаного Договору №8, виногода за надану правову допомогу довірителю протягом одного календарного місяця сплачується довірителем за фактично виконану роботу, з розрахунку 1020 грн., в тому числі ПДВ 170 грн. за 1 год. роботи не пов`язаної із судовими справами «справи загальні».; 1440 грн. в тому числі ПДВ 240 грн. за 1 год. позовної роботи та представництва у судових провадженнях «справи судові».

Згідно акту здачі-приймання наданих послуг від 30.11.2025 адвокат Боровець М.С. згідно протоколу доручення №108 від 27.10.2025 та договору № 1 від 01.01.2021 надано ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» правничі послуги на загальну суму 4320 грн.

Положеннями ст.137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витратна оплату послуг адвокатамає бути співмірним із: 1) складністю справита виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт( надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.3 ст.141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певнихобставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатурута адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката заздійснення захисту,представництва танадання іншихвидів правовоїдопомоги клієнту. Порядокобчислення гонорару(фіксованийрозмір,погодинна оплата),підстави длязміни розміругонорару,порядок йогосплати,умови поверненнятощо визначаютьсяв договоріпро наданняправової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Як було встановлено судом, у наданому суду акті про здачу-приймання наданих послуг (правничої допомоги), що адвокатом було надано послуги на загальну суму 4320 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_2 про ухвалення додатково рішення у справі та стягення витрат на професійну правову допомогу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.18, 137, 141, 142, 270, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» () на користь Приватного підприємства «ЗАХІДНИЙ БУГ» () - витрати на професійну правову допомогу в загальній сумі 4320,00 грн. (чотири тисячі триста двадцять гривень).

Повний текст ухвали складено 19.02.2026 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М. В. Бакаїм