Провадження № 2/357/1718/26
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову, залучення третьої особи та визнання явки в судове засідання обов`язковою

05 лютого 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

за участю представника позивача адвоката Ященко С.М., третьої особи ОСОБА_1 , представника третьої особи Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради - Степашкіної В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду №1, у місті Біла Церква Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 , Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

1. Рух справи. Позиції учасників справи.

У вересні 2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом.

10.10.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та постановлено провести судовий розгляд за правилами загального позовного провадження.

13.11.2026 року на адресу суду надійшла заява відповідача, у якій та повідомляє суд у цій справі про те, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому ОСОБА_3 зазначає, що просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги визнає (а.с. 61).

В судові засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву, інших заяв або клопотань від неї на адресу суду не надходило.

16.12.2025 року суд визнав явку відповідача в судове засідання обов`язковою, про що негайно повідомив їй в режимі телефонограми, а також направив на її адресу судову повістку та смс-повідомлення на актуальний номер телефону.

04.02.2026 року відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв або клопотань від неї на адресу суду не надходило.

Представник позивача просив прийняти визнання відповідачем позову та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Третя особа та представник третьої особи просили урахувати заяву про визнання позову та ухвалити рішення на розсуд суду.

2. Норми права, які застосовує суд.

Згідно з приписами ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

При цьому суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову.

Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року в справі №572/2515/15-ц.

За правилами ст.53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.54 ЦПК України, якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява. У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.

Відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України однією із засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

За правилами ч.1, ч.4, п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

3. Висновки суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, враховуючи наступне.

Не досліджуючи докази у цій справі, неможливо визначити чи відбудеться порушення вимог закону або прав та інтересів як відповідача, яка визнала позов, так і дитини, відносно якої вирішується питання, внаслідок прийняття судом визнання позову відповідачем.

Більш того, саму по собі заяву відповідача про визнання позову у справі про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини суд визнає такою, що суперечить моральним засадам суспільства.

На підставі викладеного, суд приходить висновку про необхідність відмови у прийнятті визнання позову відповідачем.

4. Інші процесуальні питання.

Як встановлено судом в ході підготовки справи до розгляду по суті, позивач є військовослужбовцем. Відповідно до наявної в матеріалах справи службової характеристики, на яку звернув увагу суду представник позивача, той проходить службу на посаді командира ремонтної роти ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 (а.с. 12).

В судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання залучення вказаної військової частини до участі у даній справі.

Представник позивача вважав залучення військової частини недоцільним, оскільки у випадку задоволення позову позивач не має на меті звільнення з військової служби. Утім, вважав, що відповідне право в такому разі у нього виникне.

Третя особа та представник третьої особи просили вирішити питання на розсуд суду.

Ураховуючи, що рішення суду може вплинути на права та інтереси військової частини, у якій позивач проходить службу, необхідно залучити її до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

У зв`язку з залученням до участі у справі військової частини, у підготовчому судовому засіданні необхідно оголосити перерву.

Також, з урахуванням особливостей даної цивільної справи, наявності сумнівів у добросовісному виконанні відповідачем процесуальних обов`язків, задля особистих пояснень щодо фактичних обставин - необхідно повторно визнати обов`язковою явку в судові засідання у даній справі особисто відповідача.

5. Резолютивна частина.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 53, 54, 206, 258, 260-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_3 позову ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Продовжити розгляд справи.

Залучити до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача військову частину НОМЕР_1 .

Надати військовій частині НОМЕР_1 строк для пояснень щодо позову десять днів з моменту отримання даної ухвали.

В підготовчому судовому засіданні оголосити перерву до 25 лютого 2026 року.

Явку особисто відповідача ОСОБА_3 в судові засідання у справі повторно визнати обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Цукуров