Справа № 486/2287/25
Провадження № 2-о/486/19/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гайдук А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Лейбіченко Світлана Василівна про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа: приватний нотаріус Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Лейбіченко Світлана Василівна, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заява обґрунтована тим, що заявниці від нотаріуса, що здійснює оформлення спадщини після смерті її матері, стало відомо, що у документах на ім`я її матері за час її життя відбувались орфографічні розподібнення та вбачається розбіжність у записах її прізвища та по-батькові. Оскільки ці факти впливають на обсяг її цивільних прав та обов`язків, вважає за доцільне звернутися до суду. Зазначає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю заявниці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстрована, проживала та проживає дотепер заявниця ОСОБА_1 20.10.2025 року на підставі заяви ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Лейбіченко С.В. заведено спадкову справу №38/2025 після смерті ОСОБА_2 . Предметом спадкування є частка квартири АДРЕСА_2 , в якій зареєстровані і постійно проживали спадкодавець та спадкоємець на час відкриття спадщини. При розгляді документів нотаріусом встановлені розбіжності в документах, що впливає на оподаткування доходу. Отриманого платником (спадкоємцем) в результаті прийняття ним у спадщину коштів, майна, майнових чи немайнових прав, оскільки за нормами Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються об`єкти спадщини, що успадковуються членами сім`ї першого та другого ступенів споріднення. Разом з тим встановлено невідповідність правовстановлюючого документу на майно даним його власника. 20.10.2025 нотаріусом видано довідку №107/02-14 про надання роз`яснення з питань оформлення спадщини, якою визначено наступне: «Спадкоємець ОСОБА_1 , заявляє, що вона є дочкою спадкодавця і спадкоємцем як за заповітом, так і спадкоємцем першої черги спадкування за законом. В свідоцтві про смерть серія НОМЕР_1 , виданому 04.02.2002р. відділом реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, спадкодавець зазначена як ОСОБА_2 (з літерою «н» та з літерою «а»). В свідоцтві про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , виданого 20.09.1954р. Хлипнівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, прізвище її матері зазначене як « ОСОБА_3 », а по-батькові як « ОСОБА_4 » з літерою «я». В свідоцтві про шлюб №2, що видане 26 січня 1947 року Мурзинською сільською радою Звенигородського району, що зареєстрований між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 , прізвище дружини після одруження зазначене як « ОСОБА_6 », по-батькові зазначене як « ОСОБА_4 » з літерою «я», що підтверджується також відомостями з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (Витяг №3 від 20.10.2025р.). В правовстановлюючому документі на спадкове нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 , яким є свідоцтво про право власності на житло, видане 20 вересня 1995 року згідно з розпорядженням №4393 Виробничим об`єднанням «Південно-Українська атомна електростанція», по-батькові спадкодавця зазначено російською мовою як « ОСОБА_7 » без літери «н». Тобто в усіх вище зазначених документах однієї і тієї самої особи відбулось орфографічне розподібнення записів по-батькові спадкодавця. Також встановлено невідповідність прізвища спадкодавця (матері) в свідоцтві про народження спадкоємця ОСОБА_1 , в якому прізвище матері зазначено як « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_8 ». Усі встановлені в документах розбіжності та невідповідності впливають на встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: факту належності спадкодавцю правовстаноелюючого документу на спадкове майно (частку квартири)...».

Наразі іншого способу встановити факти родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також належності правовстановлюючого документу матері заявниці, крім судового рішення, немає. Тому просить суд встановити факт родинних відносин між донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою села Хлипнівка Звенигородського району Черкаської області, та її матір`ю ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про яку у графі «мати» Свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 20.09.1954р. Хлипнівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, зазначені як « ОСОБА_9 »; встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_2 , виданого Виробничим об`єднанням «Південно-Українська атомна електростанція» 20 вересня 1995 року №4393, по-батькові якої зазначено російською мовою « ОСОБА_7 » без літери «н» після першої великої літери «А».

Ухвалою суду від 04.12.2025 заяву залишено без руху, запропоновано заявниці строк для усунення недоліків.

10.12.2025 від заявниці надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 15.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, судом належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. До суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Заінтересована особа приватний нотаріус Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Лейбіченко С.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що заперечень щодо заявлених вимог не має.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 20.09.1954 року Хлипнівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, батьками заявниці ОСОБА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_9 /а.с.14/.

Відповідно до посвідки про шлюб №2, виданого 26.01.1947 року Мурзинською сільською радою Звенигородського району, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 уклали шлюб /а.с.15/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.02.2002 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис №29 /а.с.16/.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.09.1995, року виданого органом приватизації житла Виробничого об`єднання «Південно-Українська атомна електростанція» згідно з розпорядженням №4393, квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (російською зазначено як « ОСОБА_2 ») /а.с.17-18/.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.07.2025, спадкоємцями майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Спадщина складається з 1/3 частки у праві спільної часткової власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.19/, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №82043170 від 30.07.2025 року /а.с.20-21/.

Згідно заповіту ОСОБА_2 від 18.03.2000 року, вона заповіла все своє майно ОСОБА_1 /а.с.23/.

Спадкова справа зареєстрована за №.10.2025 року приватним нотаріусом Лейбіченко С.В., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №82954732 від 20.10.2025 року /а.с.24/.

Згідно довідки про надання роз`яснення з питань оформлення спадщини №107/02-14 від 20.10.2025 року, спадкоємець ОСОБА_1 , вказує, що вона є дочкою спадкодавця і спадкоємцем як за заповітом, так і спадкоємцем першої черги спадкування за законом. В свідоцтві про смерть серія НОМЕР_1 , виданому 04.02.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, спадкодавець зазначена як ОСОБА_2 (з літерою «н» та з літерою «а»). В свідоцтві про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , виданого 20.09.1954 року Хлипнівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, прізвище її матері зазначене як « ОСОБА_3 », а по-батькові як « ОСОБА_4 » з літерою «я». В свідоцтві про шлюб №2, що видане 26 січня 1947 року Мурзинською сільською радою Звенигородського району, що зареєстрований між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 , прізвище дружини після одруження зазначене як « ОСОБА_6 », по-батькові зазначене як « ОСОБА_4 » з літерою «я», що підтверджується також відомостями з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (Витяг №3 від 20.10.2025 року). В правовстановлюючому документі на спадкове нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 , яким є свідоцтво про право власності на житло, видане 20 вересня 1995 року згідно з розпорядженням №4393 Виробничим об`єднанням «Південно-Українська атомна електростанція», по-батькові спадкодавця зазначено російською мовою як « ОСОБА_7 » без літери «н». Тобто в усіх вище зазначених документах однієї і тієї самої особи відбулось орфографічне розподібнення записів по-батькові спадкодавця. Також встановлено невідповідність прізвища спадкодавця (матері) в свідоцтві про народження спадкоємця ОСОБА_1 , в якому прізвище матері зазначено як « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_8 ». Усі встановлені в документах розбіжності та невідповідності впливають на встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: факту належності спадкодавцю правовстаноелюючого документу на спадкове майно (частку квартири) /а.с.25-26/.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно роз`яснень Верховного Суду у постанові від 10 липня 2024 року у справі №686/11198/22 окреме провадження як вид цивільного судочинства характеризується певною специфікою процесуальної форми. Крім того, в окремому провадженні специфічне коло суб`єктів цивільного процесу - заявник і заінтересована особа (частина третя статті 42 ЦПК України). Заявник - це особа, яка порушує справу окремого провадження. Заінтересовані особи за змістом статті 4 ЦПК України, є особи, які беруть участь у справі, і які мають юридичну зацікавленість. Це коло осіб визначається взаємовідношеннями із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню, і які можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.06.2019 року в справі № 632/580/17 вказав, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Тобто під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Якщо виникнення цивільного права залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

У постанові від 18.01.2024 року в справі №560/17953/21 (провадження №11-150апп23) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що до юрисдикції цивільних судів справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам право подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2024 року в справі №557/1535/23 (провадження № 61-1723св24), від 24.04.2024 року в справі №694/2318/23 (провадження № 61-2911св24), від 08.05.2024 року в справі № 214/4921/23 (провадження № 61-15863св23).

Наявності спору про право під час розгляду даної справи в порядку окремого провадження судом не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту - родинних відносин між фізичними особами.

Розглядаючи заяву про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документа, суд бере до уваги, що заявниця є донькою спадкодавця.

Виявлені розбіжності в написанні по батькові спадкодавця викликали сумнівами у їхніх родинних відносинах, унеможливлюють реалізацію заявницею спадкових прав, при цьому розбіжність у написанні по батькові спадкодавця в документах, є наслідком неуважності та допущенні описки при їх видачі, що підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами, які відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності є достатніми, та сумнівів у своїй достовірності не викликають.

Метою встановлення фактів є необхідність реалізації спадкових прав, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документа, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Доказів на спростовування такого факту, що спростовували б доводи заявниці про наявність розбіжностей у зазначенні по батькові спадкодавця, необхідності встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та неможливості іншим шляхом усунути виявлені розбіжності, заінтересованою особою не надано.

З урахуванням вищевикладеного, наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 315, 316, 319 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Лейбіченко Світлана Василівна про встановлення фактів, що мають юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою села Хлипнівка Звенигородського району Черкаської області, та її матір`ю ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про яку у графі «мати» Свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 20.09.1954 року Хлипнівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, зазначені як « ОСОБА_9 ».

Встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_2 , виданого Виробничим об`єднанням «Південно-Українська атомна електростанція» 20 вересня 1995 року №4393, по-батькові якої зазначено російською мовою « ОСОБА_7 » без літери «н» після першої великої літери «А».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О. О. Волощук