Справа №464/7998/25
пр № 2/464/1073/26
У Х В А Л А

04 лютого 2026 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жили В.С.,

за участю секретаря судових засідань Ханенка Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові заяву ОСОБА_1 від 02.02.2026 про відвід судді Сихівського районного суду м. Львова Жили В.С. від розгляду цивільної справи № 464/7798/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

встановив:

У провадженні Сихівського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвалою судді Жили В.С. від 04.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02.02.2026 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Жили В.С. від розгляду справи № 464/7998/25 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування доводів поданої заяви ОСОБА_1 покликався на порушення суддею Жилою В.С. норм процесуального права, зокрема, права відповідача на захист та рівність учасників, без законних підстав з`ясовував фактичне місце проживання відповідачів у справі, зобов`язував відповідача надавати пояснення в судовому засіданні українською мовою, не вирішив питання щодо прийняття поданого відповідачем зустрічного позову. Окрім цього, заявник покликався на порушення головуючим у справі правил суддівської етики.

Частиною другою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (частина третя статті 40 ЦПК України).

За вимогами частини сьомої статті 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Питання про відвід вирішується у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (ч. 8 ст. 40 ЦПК України).

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону та доводи заявника, про те, що обставини, які стали підставою для відводу судді, виникли під час розгляду справи, беручи до уваги призначення наступного судового засідання у справі на 11.02.2026 та надходження заяви про відвід до суду 02.02.2026, тобто раніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така підлягає розгляду в порядку, визначеному абзацом першим частини третьої статті 40 ЦПК України.

Розгляд заяви здійснено без повідомлення учасників справи у відповідності до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявленого відводу, суд відзначає наступне.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 ЦПК України.

Так, пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

З огляду на наведені вище норми процесуального закону, будь які доводи сторони, щодо незгоди з процесуальним рішенням суду не можуть бути підставою для відводу судді.

Надаючи оцінку доводам заявника суд відзначає, що для надання можливості всім учасникам справи висловитись в судовому засіданні щодо можливості прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 для сумісного розгляду із первісним позовом, питання щодо його прийняття до розгляду було відкладено до судового засідання.

Водночас в судове засідання прибув тільки представник позивача та відповідач ОСОБА_1 , інші відповідачі в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили. Оскільки за твердженням ОСОБА_1 двоє із відповідачів не проживають за їх місцем реєстрації, з метою їх інформування про розгляд справи та виклик в судове засідання, головуючий з`ясовував у ОСОБА_1 їх дійсне місце проживання. Окрім цього, з метою повторного виклику відповідачів в судове засідання, судом вирішено оголосити перерву в судовому засіданні до 11.02.2026 в якому і вирішити подані учасниками справи процесуальні документи.

Згідно із ч. 2 ст. 214 ЦПК України, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відтак, прийняття того чи іншого рішення з приводу заявлених клопотань чи інших питань які виникають в ході судового розгляду не може свідчити про упередженість судді, оскільки вирішення зазначених питань процесуально віднесено до компетенції суду. Оцінка щодо наявності чи відсутності процесуальних порушень при розгляді справи надається судами вищих інстанцій при перегляді судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку.

Водночас суть доводів ОСОБА_1 у поданій заяві про відвід зводиться до незгоди із процесуальними рішеннями головуючого у справі, що в силу положень ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу судді.

При цьому, об`єктивних даних та відповідних доказів про сумніви в об`єктивності та неупередженості судді заявником не надано.

В свою чергу, безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Суд звертає увагу також на практику Європейського суду з прав людини в контексті неупередженості судді, який визначає два аспекти «неупередженості»: по-перше, суддя повинен бути суб`єктивно вільний від особистих упереджень або пристрасті, по-друге, він повинен бути об`єктивно неупереджений, тобто гарантовано виключати будь-які обґрунтовані сумніви щодо цього.

В аспекті суб`єктивного критерію суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті об`єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Враховуючи наведене й те, що доводи ОСОБА_1 про упередженість судді у розгляді даної справи є вираженням його суб`єктивної думки і зводяться до незгоди з прийнятими судом процесуальними рішеннями, що в силу вимог процесуального закону не може бути підставою для відводу судді у розумінні пункту 5 частини першої статті 36 цього Кодексу, суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, вирішення питання про відвід судді за заявою ОСОБА_1 необхідно передати іншому судді, який не входить до даного складу суду і визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд,

постановив:

Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід судді Жилі В.С. необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід судді Жили В.С. від розгляду цивільної справи № 464/7798/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, передати іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Володимир ЖИЛА