У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омельяненко С.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лаухіної Вікторії Владиславівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації прав та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Лаухіної Вікторії Владиславівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації прав та зобов`язання вчинити дії.

Згідно поданого позову позивач просить:

- визнати недійсним договір серія та номер: 530, виданий 06.02.2025, купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (номер об?єкту нерухомого майна 000), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О., укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 ;

- скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно, здійснену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. як державним реєстратором 12.03.2025, рішення індексний номер: 77843042.

- зобов?язати ОСОБА_2 привести квартиру АДРЕСА_1 у стан нежитлового приміщення технічного поверху шляхом знесення вхідних дверей, міжкімнатних не несучих перегородок, інженерних мереж водопостачання, водовідведення, електропостачання, санітарних та інших вузлів житлового приміщення та звільнити це приміщення.

Позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, якою просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (номер об?єкту нерухомого майна 000), загальною площею 72,1 кв. м., житловою площею 48, 8 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

В обґрунтування необхідності забезпечення позову, заявник посилається на те, що 06 лютого 2025 року відповідач 2 відчужив на користь відповідача 1 квартиру АДРЕСА_1 , уклавши відповідний договір купівлі-продажу, не будучи власником такого майна. Продаж відбувався після набрання законної сили судовим рішенням про скасування і правовстановлюючих документів ОСОБА_3 на проданий ним об?єкт нерухомого майна, і державної реєстрації прав на нього. Суд встановив статус квартири АДРЕСА_1 як допоміжного приміщення багатоповерхового будинку, що перебуває у спільній сумісній власності співвласників дому, а тому розпорядження таким майном має відбуватися за згодою всіх співвласників багатоквартирного будинку. Продаж об?єкту нерухомого майна здійснено особою ОСОБА_3 , яка не мала жодних прав на нього та, відповідно, не мала права його відчужувати.

Заявниця обґрунтовувала порушення своїх прав тим, що за оспорюваним договором купівлі-продажу відповідач 1 набула у власність нерухоме майно, яке не належало попередньому власнику відповідачу 2, а належить заявниці на праві спільної сумісної власності.

Зазначено, що оскільки продаж квартири було здійснено після набуття постановою Київського апеляційного суду законної сили, вступна та резолютивна частина якої була проголошена в присутності адвоката відповідача ОСОБА_3 , очевидним є той факт, що ОСОБА_3 продавав квартиру з метою недопущення реального виконання судового рішення щодо нього. Безперечно, що відповідачка ОСОБА_2 також може вдатися до аналогічного способу вирішення «проблеми», як продаж квартири, в ході судового процесу. Тож, наразі існують безсумнівні обставини, що можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав або інтересів позивача, адже відповідачка ОСОБА_2 визначена як єдиний власник квартири, жодних обтяжень та обмежень у реалізації нею можливості продажу немає.

На підставі вищенаведеного, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши обґрунтування заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб , забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав та ризиків, визначених ст. 149 ЦПК України, для забезпечення позову.

Суд акцентує увагу заявника на те, що саме на суд покладено обов`язок перевірки обґрунтованості накладення арешту на те чи інше майно задля недопущення порушення прав інших осіб і свавілля в цьому питанні.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Суд приходить до висновку, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (номер об?єкту нерухомого майна 000), загальною площею 72,1 кв. м., житловою площею 48, 8 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 , оскільки повідомлені заявником обставини дають підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову і якщо такий буде задоволено, то виконання рішення суду може бути утрудненим або неможливим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява представника позивачки підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лаухіної Вікторії Владиславівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації прав та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (номер об?єкту нерухомого майна 000), загальною площею 72,1 кв. м., житловою площею 48, 8 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

Дані позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Дані відповідачів: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ),

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Роман Олегович ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя: І.А. Усатова