Справа № 443/275/24 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 22-ц/811/2496/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Хоцяновича О.В.,

з участю: прокурора Германович Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 11 червня 2025 року у справі за позовом першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним, повернення земельної ділянки,

встановив:

У лютому 2024 року перший заступник керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 24.09.2021 року, укладений між Журавненською селищною радою та ОСОБА_1 на підставі рішення 7 сесії VIII скликання Журавненської селищної ради №7-201 від 17.06.2021 року, щодо надання у строкове платне користування земельної ділянки для городництва, загальною площею 19,3368 га, з кадастровим номером :06:000:1248, розташованої на території с. Любша Журавненської селищної ради Стрийського (колишнього Жидачівського) району Львівської області;

-зобов`язати ОСОБА_1 повернути Журавненській селищній раді Стрийського району Львівської області земельну ділянку, загальною площею 19,3368 га, з кадастровим номером :06:000:1248, розташовану на території с. Любша Журавненської селищної ради Стрийського (колишнього Жидачівського) району Львівської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100).

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що Журавненською селищною радою 7 сесії VIII скликання прийнято рішення №7-201 від 17.06.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для городництва», згідно з яким, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для городництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, розроблений на замовлення ОСОБА_1 для городництва.

Згідно з п.п.2, 3 вказаного рішення, ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку за кадастровим номером :06:000:1248, загальною площею 19,3368 га для городництва, термін оренди 7 років, розмір орендної плати 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

В подальшому, 24.09.2021 року між Журавненською селищною радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі №б/н, відповідно до якого, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне, користування земельну ділянку для городництва з кадастровим номером :06:000:1248, загальною площею 19,3368 га, розташовану на території Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, строком на 30 років; розмір орендної плати 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідні відомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.02.2022 року державним реєстратором виконавчого комітету Ходорівської міської ради Львівської області Сушайло С.О. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, номер запису про інше речове право: 47147573; дата, час державної реєстрації: 23.02.2022 року).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 року №1423-ІХ (набрав чинності 27.05.2021 року) частину першу статті 36 Земельного кодексу (далі ЗК) України доповнено абзацом 2 такого змісту: «Площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара».

Таким чином, орган місцевого самоврядування має повноваження щодо передачі земельної ділянки в оренду для городництва, площа якої не перевищує встановлену чинним законодавством площу, а саме не більше 0,6 гектара, позаяк, відповідно до рішення Журавненської селищної ради 7 сесії VIII скликання №7-201 від 17.06.2021 року та договору оренди землі від 24.09.2021 року №б/н ОСОБА_1 надано у користування земельну ділянку, площа якої у 31 разів перевищує допустиму норму, що прямо суперечить вимогам закону, чинного станом на момент прийняття рішення органом місцевого самоврядування.

Відтак, Журавненська селищна рада при прийнятті рішення про передачу у користування земельної ділянки ОСОБА_1 діяла всупереч статті 36 ЗК України, оскільки не мала законної підстави для затвердження відповідного проекту землеустрою та передачі ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки, загальною площею 19,3368 га, кадастровий номер :06:000:1248, для городництва.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 11 червня 2025 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 24.09.2021 року, укладений між Журавненською селищною радою та ОСОБА_1 на підставі рішення 7 сесії VIII скликання Журавненської селищної ради №7-201 від 17.06.2021 року щодо надання у строкове платне користування земельної ділянки для городництва, загальною площею 19,3368 га, з кадастровим номером :06:000:1248, розташованої на території с. Любша Журавненської селищної ради Стрийського (колишнього Жидачівського) району Львівської області.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути Журавненській селищній раді Стрийського району Львівської області земельну ділянку, загальною площею 19,3368 га, з кадастровим номером :06:000:1248, розташовану на території с. Любша Журавненської селищної ради Стрийського (колишнього Жидачівського) району Львівської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури сплачений судовий збір у сумі 6056 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просив його скасувати та залишити позовну заяву без розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що, виходячи із пункту 140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 червня 2024 року в справі №925/1133/18, за умови, що відповідний орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних правовідносин, статус прокурора необхідно визначати, виходячи із того, чи є відповідний орган сам порушником інтересів держави, чи такий сам не порушує інтересів держави, а відтак, роль прокурора у процесі напряму залежить від того, чи орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає порушником інтересів держави чи ні.

Зазначає, що за обставинами даної справи і як вбачається з наведених прокурором підстав позову, селищна рада 26.08.2021 року всупереч ст.36 ЗК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 року №1423-ІХ (набрав чинності 27.05.2021 року), протиправно прийняла рішення про передачу відповідачу в оренду земельної ділянки, площею 19,3368 га, в той час, як на законодавчому рівні, станом на дату прийняття відповідного рішення, було встановлено граничний розмір земельної ділянки, що може надаватись в оренду громадянину для городництва, який не повинен перевищувати 0,6 га. Окрім того, ухваливши рішення всупереч земельному законодавству України (про що стороною позивача у позовній заяві наведені відповідні аргументи), селищна рада продовжила діяти всупереч земельному законодавству України, так як на підставі цього ж рішення, у подальшому, уклала спірний договір оренди землі.

З огляду на викладене, вважає, що слід дійти висновку, що згідно з обставинами справи не виключається, що вказаний орган місцевого самоврядування сам є учасником спірних відносин і порушником інтересів держави.

Враховуючи зазначене та беручи до уваги пункт 140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 червня 2024 року в справі №925/1133/18 (провадження №12-60гс23), вважає, що оскільки селищна рада сама є порушником інтереси держави, то позов у цій справі міг бути заявлений виключно прокурором як самостійним позивачем у справі.

Додає, що якби суд першої інстанції правильно застосував цитовані норми права з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права, то дійшов би протилежного висновку від зробленого і вказав про те, що оскільки селищна рада є порушником інтересів держави, то прокурор повинен був звертатися до суду самостійно, а не в інтересах селищної ради, та повинен був бути самостійним позивачем, в той час як селищна рада повинна була бути залученою до участі у справі в якості відповідача.

Зазначає, що згідно з висновками, що викладені у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року у справі №205/7808/16-ц, якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати, і в таких справах виникають підстави для залишення позову без розгляду. Аналогічні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 (провадження №12- 194гс19).

13.08.2025 року Львівська обласна прокуратура подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила доводи та вимоги апеляційної скарги, покликаючись на те, що прокурор з метою реалізації конституційної функції представництва інтересів держави звернувся обгрунтовано до суду з позовом в інтересах держави в особі Журавненської селищної ради, оскільки цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор, а також у зв`язку із заявленням у даній справі вимоги про повернення земельної ділянки від набувача на користь територіальної громади, від імені якої Журавненська селищна рада діє як представник. Відтак, твердження апелянта про те, що суд першої інстанції повинен був залишити позов прокурора без розгляду на підставі ч.13 ст.187 ЦПК України є надуманими та безпідставними.

В судове засідання апеляційного суду 10.02.2026 року інші учасники справи, окрім представника прокуратури, не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто у їхній відсутності.

Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 19.02.2026 року о 12:50.

Заслухавши пояснення прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням 4 сесії VIII скликання Журавненської селищної ради Жидачівського району Львівської області №4-215 від 18.02.2021 року надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності в оренду для городництва, орієнтовною площею 20,00 га, кадастровий номер :06:000:1101, за рахунок земель сільськогосподарського призначення с. Любша Жидачівського району Львівської області (а.с.49 т.1).

Відповідно до рішення 7 сесії VIII скликання Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №7-201 від 17.06.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для городництва», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для городництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Журавненської селищної ради, та передано йому в оренду терміном на 7 років земельну ділянку, загальною площею 19,3368 га, кадастровий номер :06:000:1248, для городництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташовану на території Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області. Встановлено річну орендну плату за земельну ділянку, для городництва, площею 19,3368 га, в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.44 т.1).

24.09.2021 року між Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки (а.с.45-47 т.1).

Відповідно до п.1 договору оренди, Журавненська селищна рада Стрийського району Львівської області надає, а ОСОБА_1 приймає в строкове платне користування земельну ділянку для городництва, кадастровий номер: :06:000:1248, яка знаходиться на території Журавненської селищної ради територіальної громади.

Згідно з п.2 договору, в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 19,3368 га.

Договір укладено на 30 років (п.7 договору).

Земельна ділянка передається в оренду для городництва (п.14 договору).

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки від 24.09.2021 року, представник орендодавця селищний голова Вітер В.В. передав, а орендар ОСОБА_1 прийняв у володіння земельну ділянку, площею 19,3368 га (а.с.48 т.1).

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №356981752 від 04.12.2023 року встановлено, що право власності на земельну ділянку з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 100, з кадастровим номером :06:000:1248, площею 19,3368 га, 23.02.2022 року зареєстроване за Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 63964496 від 23.06.2022 року прийнято ОСОБА_2 , виконавчий комітет Ходорівської міської ради. 23.02.2022 року внесено запис про інше речове право за №47147617 на підставі договору оренди землі б/н від 24.09.2021 року право оренди вказаної земельної ділянки, суб`єктом якого є ОСОБА_1 (орендар), а орендодавцем Журавненська селищна рада Стрийського району Львівської області (а.с.24-25 т.1).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-023 від 26.10.2023 року, земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:1248, з цільовим призначенням для городництва, площею 19,3368 га, зареєстрована за Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області на праві комунальної власності та передана в оренду ОСОБА_1 24.09.2021 року строком дії речового права до 24.09.2051 (а.с.26-36 т.1).

20.09.2023 року Стрийською окружною прокуратурою направлено запит на ім`я голови Журавненської ОТГ про надання належним чином завірених копій рішень сесії Журавненської ОТГ щодо надання у власність земельних ділянок, зокрема, ОСОБА_1 , проектів землеустрою вищевказаних земельних ділянок та технічну документацію на ці земельні ділянки з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді щодо законності передачі Журавненською ОТГ у власність згаданих земельних ділянок для городництва, на який отримано запитувані документи (а.с.37-40 т.1).

04.10.2023 року Стрийською окружною прокуратурою направлено запит на ім`я голови Журавненської ОТГ про надання належним чином завірених копій рішень сесії Журавненської ОТГ щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою земельних ділянок, зокрема ОСОБА_1 , детальні плани територій, договори оренди на вказані земельні ділянки та технічну документацію на ці земельні ділянки з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді щодо законності передачі Журавненською ОТГ у власність згаданих земельних ділянок для городництва, на який отримано запитувані документи (а.с.41-43 т.1).

24.10.2023 року Стрийською окружною прокуратурою направлено запит на ім`я Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Львівській області про надання витягів з Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами, зазначеними у запиті, з метою вирішення питання про наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів держави, на який отримано запитувані документи (а.с.50-52 т.1).

05.12.2023 року Стрийською окружною прокуратурою направлено запит на ім`я голови Журавненської ОТГ про повідомлення, чи буде звертатися Журавненська селищна рада до суду про визнання договору оренди землі від 24.09.2021 року, укладеного з ОСОБА_1 , на земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:1248, площею 19,3368 га, на який отримано відповідь від 14.12.2023 року про те, що Журавненська селищна рада не буде звертатися до суду про визнання договору оренди землі недійсним (а.с.53-54 т.1).

15.01.2024 року Стрийською окружною прокуратурою направлено повідомлення на ім`я Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області про звернення до суду з позовом в інтересах Журавненської селищної ради до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі б/н від 24.09.2021 року та повернення земельної ділянки у комунальну власність (а.с.57 т.1).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що прокурор, звертаючись до суду відповідно до ст.56 ЦПК України, обґрунтував в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а саме те, що Журавненською селищною радою не вживались та не будуть вживатись заходи щодо захисту інтересів держави, що підтверджується вищезазначеними листами-відповідями Журавненської селищної ради.

Крім цього, суд дійшов висновку, що оскільки предметом договору оренди землі від 24.09.2021 року, укладеного між Журавненською селищною радою та ОСОБА_3 , є земельна ділянка для городництва, площа якої перевищує гранично допустиму площу, встановлену ст.36 ЗК України, тобто зміст вказаного правочину суперечить згаданій нормі закону, то такий договір оренди землі підлягає визнанню недійсним.

Також, суд застосував наслідки недійсності правочину, зобов`язавши ОСОБА_1 повернути Журавненській селищній раді Стрийського району Львівської області земельну ділянку, загальною площею 19,3368 га, з кадастровим номером :06:000:1248, розташовану на території с. Любша Журавненської селищної ради Стрийського (колишнього Жидачівського) району Львівської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

У рішенні від 01 квітня 2008 року №4-рп/2008 Конституційний Суд України зазначив, що неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Як зазначалося вище, позов у даній справі прокурор подав в інтересах держави в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, оскільки позовна заява органом місцевого самоврядування не подана, що, на його думку, свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави.

При цьому, у позові зазначено, що прокурор попередньо звернувся до сільської ради з листами стосовно вирішення питання щодо вжиття заходів представницького характеру та з врахуванням відповіді Журавненської селищної ради від 13.12.2023 року №2053/05-1/02-26/вих.-23, що селищна рада не буде звертатися до суду із позовом про визнання договору оренди землі недійсним, прокурором на підставі ст.23 Закону України «Про прокуратуру» підготовлено позовну заяву.

Законом України від 02.06.2016 року №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30.09.2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.3 ст.56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (ч.5 ст.56 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано статтею 23 Закону України від 14.10.2014 року №1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15.07.2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Врегульовуючи розбіжності у раніше викладених правових позиціях, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року по справі №912/2385/18 уточнила висновки, зроблені у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі №903/129/18; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №927/246/18, від 16 квітня 2019 у справах №910/3486/18 та №925/650/18, від 17 та 18 квітня 2019 року у справах №923/560/18 та №913/299/18 відповідно, від 13 травня 2019 року у справі №915/242/18; Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №0440/6738/18, зазначивши, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Зокрема, бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Підсумовуючи викладене вище, необхідно відзначити, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу (ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»).

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

З матеріалів справи встановлено, що 05.12.2023 року Стрийська окружна прокуратура звернулася до Журавненської селищної ради із запитом №14.57/05-42-8516вих-23, в якому повідомила про виявлені порушення земельного законодавства, звернула увагу, що договір оренди укладений всупереч земельному законодавству України, а саме абз.2 ч.1 ст.36 ЗК України, а також, з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, просила до 12.12.2023 року повідомити, чи буде звертатися Журавненська селищна рада до суду про визнання вищевказаного договору оренди землі недійсним. Також повідомлено, що у разі відсутності дієвих заходів з приводу захисту інтересів держави такі будуть вживатися окружною прокуратурою (а.с.53-54 т.1).

Як вбачається із відповіді голови Журавненської селищної ради від 05.12.2023 року, останній повідомив, що Журавненська селищна рада не буде звертатись до суду про визнання договору оренди землі недійсним (а.с.55 т.1).

Стрийською окружною прокуратурою Львівської області листом за №14.57/05-42-370вих-24 від 15.01.2024 року повідомлено Журавненську селищну раду про те, що ними буде пред`явлено в інтересах держави позов до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі від 24.09.2021 року недійсним, повернення земельної ділянки у комунальну власність (а.с.57а т.1).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку, прокурор, звертаючись до суду відповідно до ст.56 ЦПК України, обґрунтував у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а саме те, що Журавненською селищною радою не вживались та не будуть вживатись заходи щодо захисту інтересів держави, що підтверджується вищезазначеними листами-відповідями Журавненської селищної ради, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Відповідно до ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі, зокрема, формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) та/або надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення.

Згідно з п.15 ст.123 ЗК України, підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Приписами ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. Земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу (ч.ч.2,3 ст.134 ЗК України).

Відповідно до ст.3 Закону України «Про оренду землі», об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ч.2 ст.4 Закону України «Про оренду землі»).

В свою чергу, згідно із ст.36 ЗК України, громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-ІХ від 28.04.2021 року, який набрав чинності 27.05.2021 року, внесено зміни до ст.36 ЗК України, за змістом якої громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва, площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара.

Судом встановлено, що всупереч вимогам статті 36 ЗК України, Журавненською селищною радою передано ОСОБА_1 у користування на умовах оренди земельну ділянку для городництва, площею 19,3368 га, тобто з перевищенням гранично допустимої норми, встановленої Законом, при цьому, доводи апелянта не містять жодних заперечень чи спростувань вказаної обставини.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки предметом оспорюваного договору оренди землі від 24.09.2021 року, укладеного між Журавненською селищною радою та ОСОБА_1 , є земельна ділянка для городництва, площа якої перевищує гранично допустиму площу, визначену ст.36 ЗК України, тобто зміст вказаного правочину суперечить вимогам ЗК України та Закону України «Про оренду землі», тому такий договір оренди землі підлягає визнанню недійсним.

В свою чергу, спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 у справі №910/3009/18 (п.63)).

З урахуванням викладеного, правильним є висновок суду першої інстанції про застосування наслідків недійсного правочину, визначених ст.216 ЦК України, а саме, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, відтак, зобов`язання ОСОБА_1 повернути Журавненській селищній раді Стрийського району Львівської області земельну ділянку, загальною площею 19,3368 га, з кадастровим номером :06:000:1248, розташовану на території с. Любша Журавненської селищної ради Стрийського (колишнього Жидачівського) району Львівської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100), призведе до ефективного захисту прав держави, в інтересах якої прокурором заявлено позов у цій справі.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що, не погоджуючись із оскаржуваним рішенням, апелянт покликається виключно на процесуальні порушення, які, на його думку, наявні у спірних правовідносинах та допущені судом першої інстанції, при цьому, не наводить будь-яких доводів на заперечення чи спростування матеріально-правової вимоги, заявленої прокурором, чи відповідних висновків суду з цього приводу.

Таким чином, висновки суду першої інстанції по суті вирішення спору є правильними і не спростовуються доводами апеляційної скарги, судом не допущено порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 11 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 19 лютого 2026 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич