Справа № 541/2593/25
Провадження № 2-о/539/5/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участі секретаря Ковтун І.О.

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лубни в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа Ромоданівська селищна рада Миргородського району Полтавської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що він на момент смерті ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з січня 2020 року постійно проживав разом з нею в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначив, що в АДРЕСА_1 , проживала ОСОБА_2 , 1932 року народження. 25.07.2018 ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла йому все своє майно. В січні 2020 року ОСОБА_2 у віці 88 років занедужала, не мала можливості себе обслуговувати, і він з метою здійснення догляду вимушений був перейти жити в її будинок за вищезазначеною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Спадкодавиці за життя на праві приватної власності належав житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка, що знаходиться за цією ж адресою, з цільовим призначенням «для обслуговування житлового будинку і господарських споруд», земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер :04:002:0003. На момент смерті ОСОБА_2 він постійно проживав з нею, про відмову від спадщини не заявляв, вважав себе таким, що прийняв спадщину, і тому до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини не звертався. 25.06.2025 він звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , однак йому було відмовлено, оскільки він не подав заяву у терміни, визначені для прийняття спадщини. Наданий ним акт про фактичне проживання зі спадкодавцем нотаріус до уваги не взяв. Від встановлення факту його постійного проживання з ОСОБА_2 на момент її смерті залежить виникнення права на вищезазначені будинок та земельні ділянки.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.07.2025 прийнято до розгляду заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.09.2025 зазначену цивільну справу передано за підсудністю до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.10.2025 зазначену цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_2 - його рідна тітка, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Він проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з сином. Ці будинки розташовані неподалік, через один будинок. У 2018 році ОСОБА_2 склала на його ім`я заповіт. У січні 2020 року ОСОБА_3 у віці 88 років занедужала, погано пересувалась, не могла в повній мірі обслуговувати себе по домогосподарству, зокрема принести води, нарубати дров, отопити будинок, який опалювався тільки дровами. З 2020 року він допомагав ОСОБА_3 по господарству, зокрема приносив воду у будинок, приносив дрова з сараю, опалював будинок, інколи ходив у магазин купити їй продукти, міг зварити у будинку суп. ОСОБА_2 казала, що боїться ночувати сама. Він з 2020 року по день смерті ОСОБА_2 ночував у неї в будинку кожну ніч. Іноді ОСОБА_2 ночувала у нього в будинку. ОСОБА_2 часто приходила до нього в будинок. Всі його речі знаходились у його будинку, деякі старі були у будинку ОСОБА_2 , бо вони були йому потрібні для допомоги ОСОБА_2 по господарству. Він проживав фактично за двома адресами. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тієї ночі вона ночувала у нього вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Він зайшов зранку до неї у кімнату і виявив, що вона померла. Напередодні ОСОБА_2 була у себе вдома, сходила у магазин, після чого зайшла до нього і залишилась ночувати. Він здійснив поховання ОСОБА_2 , у якої інших близьких родичів не було. ОСОБА_2 отримувала пенсію, сама нею розпоряджалась. У них у кожного були свої кошти, він не давав коштів ОСОБА_2 , бо у неї були свої. Він міг купити іноді ОСОБА_2 продукти за свої кошти. Коли ОСОБА_2 приходила до нього у будинок, то могла у нього поїсти. Він харчувався у себе вдома, міг поїсти і у ОСОБА_2 . Він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, бо мав невідкладні справи зі збору урожаю. Також вважав, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з ОСОБА_2 .

Представник заінтересованої особи Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Також зазначив, що заяву про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримує в цілому.

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями паспорту та витягу з реєстру територіальної громади.

З копії довідки вих.№296 від 15.05.2025, виданої виконавчим комітетом Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, вбачається, що останнім постійним місцем проживання та реєстрації ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була адреса: АДРЕСА_1 . На момент смерті була зареєстрована одна. Інших зареєстрованих осіб немає.

Відповідно до копій свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 17.03.2004, виданого Виконавчим комітетом Новооріхівської сільської ради, та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3095769 від 17.03.2004, виданого КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», будинок загальною площею 53,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ПЛ №002214 ОСОБА_2 на підставі рішення Новооріхівської сільської ради від 23.10.1997 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,45 га на території села Ромодан Лубенського району. Землю передано для обслуговування житлового будинку і господарських споруд 0,10 га; для ведення особистого підсобного господарства 0,35 га.

Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №288966546 від 08.12.2021 право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0003, зареєстровано за ОСОБА_2 .

З копії заповіту від 25.07.2018, засвідченого секретарем виконкому Новооріхівської сільської ради Іванченко О.Б., вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , все належне їй майно і взагалі все те, що їй буде належати на момент смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 27.08.2024 Виконавчим комітетом Ромоданівської селищної ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №56.

Згідно копії акту від 25.06.2025, засвідченого комісією Ромоданівської селищної ради, на момент смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона дійсно постійно проживала в одному погосподарському номері та утримувала спільне господарство з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в АДРЕСА_1 , з січня 2020 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мешкав за даною адресою без реєстрації місця проживання. Також ОСОБА_1 здійснював постійний догляд за ОСОБА_2 та поховав її за власний рахунок.

З копії постанови вих. №43/02-31 від 25.06.2025 вбачається, що приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечна Н.П. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами та земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , оскільки порушені строки прийняття спадщини.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Заявник ОСОБА_1 проживає по-сусідству, через один будинок, за адресою: АДРЕСА_2 . Померла ОСОБА_2 була тіткою заявника. ОСОБА_1 проживав у своєму будинку. ОСОБА_2 проживала в іншому будинку по АДРЕСА_1 , номер будинку вона не пам`ятає. Останні роки до смерті ОСОБА_2 заявник постійно ночував у ОСОБА_2 у будинку, бо вона боялась залишатись сама вночі. Іноді ОСОБА_2 залишалась ночувати у будинку заявника. Заявник допомагав ОСОБА_2 по господарству, постійно ходив до неї, приносив їй їжу. У них були гарні відносини. В цілому ОСОБА_2 сама себе обслуговувала, ходила в магазин. Їй відомо, що заявник жив і живе у своєму будинку з сином, але ночувати ходив до ОСОБА_2 і допомагав їй у всьому.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що із заявником ОСОБА_1 у нього дружні відносини. Заявник проживає з сином за адресою: АДРЕСА_1 , номер будинку не пам`ятає. У цьому будинку постійно проживав і проживає років 35. ОСОБА_2 жила у будинку неподалік, через будинок. Заявник доглядав свою тітку ОСОБА_2 . Йому відомо, що ОСОБА_2 часто приходила до заявника додому, заявник міг приготувати їй поїсти. У них були гарні відносини. Заявник жив у себе в будинку, але часто ночував у будинку ОСОБА_2 , бо доглядав тітку. ОСОБА_2 теж іноді ночувала в будинку заявника. Заявник купував ОСОБА_2 продукти, які вона просила, але і сама ходила в магазин. Коли ОСОБА_2 померла, її поховав заявник. Незадовго до смерті ОСОБА_2 вже була слабкою за станом здоров`я, він часто бачив ОСОБА_2 у будинку заявника.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, статтею 1268 ЦК України для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У даному випадку від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Верховний Суд неодноразово зазначав, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент відкриття спадщини не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч.3 ст.1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням тощо. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21.

З наданих суду пояснень заявника та показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які в цілому узгоджуються між собою, вбачається, що ОСОБА_1 і нині покійна ОСОБА_2 проживали в будинках по сусідству, і заявник, маючи власне житло, де проживає з сином, регулярно навідував ОСОБА_2 за її місцем проживання, ночував у неї, доглядав за нею, періодично купував для неї продукти харчування, готував їжу, надавав допомогу по господарству, здійснив її поховання, що не є тотожним із фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Тому суд критично оцінює інформацію, викладену у акті від 25.06.2025, засвідченому комісією Ромоданівської селищної ради, в тій частині що з січня 2020 року по день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала в одному погосподарському номері та утримувала спільне господарство з ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , оскільки така інформація протирічить повідомленому у судовому засіданні самим заявником та свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Суд зазначає, що підтримання заявником ОСОБА_1 родинних стосунків з ОСОБА_2 , регулярне навідування за її місцем проживання, де заявник ночував, проведення разом часу, догляд за ОСОБА_2 , періодичне надання їй продуктів харчування, допомоги по господарству, а також те, що заявник здійснив поховання ОСОБА_2 , не свідчить про постійне проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті останньої.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявником не надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він постійно проживав з ОСОБА_2 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому відсутні підстави для задоволення заявлених вимог про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 20.02.2026.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: Ромоданівська селищна рада Миргородського району Полтавської області, , місцезнаходження: 37650, Полтавська область, Миргородський район, село Ромодан, вулиця Шевченка, будинок 14.

Суддя О.Л. Овчаренко