Справа №278/4/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

21.01.2026 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

11.02.2026 року представник позивача звернулась до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що було проведено позасудове врегулювання спору між сторонами.

Суд, вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про закриття провадження по справі підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, провадження по справі підлягає закриттю, оскільки відсутній предмет спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Водночас, судом враховано, що предмет спору перестав існувати після звернення позивача до суду із позовною заявою. Відтак, суд не вбачає у даній ситуації досудового врегулювання спору, оскільки провадження було відкрите і судом здійснюється розгляд справи, однак погоджується, що підстав для не прийняття заяви про закриття провадження по справі не встановлено.

Суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Водночас, представником позивача було заявлене клопотання про повернення позивачу понесенних ним судових витрат у відповідності до п. 5 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Вирішуючи вказане питання, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 3 стаття 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.12 постанови від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред`явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що предмет позову перестав існувати після відкриття провадження у справі, оскільки позивач звернувся із заявою про закриття провадження зі спливом одного місяця з дня відкриття провадження у справі та отримання копії позовної заяви з додтаками, а також копії ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем; даний факт не звільняє останнього від відшкодування понесених позивачем судових витрат. Водночас, відомостей щодо того, яким саме чином було урегульовано спір та у зв`язку з чим наразі відсутній предмет спору - у суду відсутні.

Суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч. 3 ст. 142 ЦПК України, суд позбавлений можливості повернути судовий збір за наявності таких обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи ту обставину, що позивачем при подачі позову сплачений судовий збір у сумі 2422,40 гривень, до розгляду справи по суті позивач звернувся із заявою про закриття провадження у справі, судовий збір у повному обсязі підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», 141, 142, 206, 255, 256 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Клопотання представника позивача про повернення позивачу понесенних ним судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік