Справа № 450/2387/25 Провадження № 2/450/226/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Глинської У.Я.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до суду позовом про стягнення: стягнути з фізичної-особи підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) безпідставно набуте майно, а саме отримані грошові кошти у розмірі 41700,00 грн.; стягнути з фізичної-особи підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.04.2025 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 був укладений договір на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобіля BMW (номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ). Вартість послуг за рахунком №142 від 21.04.2025 становила 83 400 грн., з яких 50 % (41 700 грн.) передбачалося сплатити як завдаток. 22.04.2025 позивач, здійснюючи оплату через додаток «Приват24», помилково перерахував 41700,00 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 22.04.2025. Між позивачем і відповідачем жодних договірних або інших правовідносин не існувало, а правових підстав для отримання коштів відповідачем не було. Посилаючись на статтю 1212 Цивільного кодексу України, позивач вважає ці кошти безпідставно набутими та просить стягнути їх з відповідача як безпідставно отримані.

24.07.2025 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якій зазначає, що заперечує факт продажу будь-якого вендінгового обладнання та досягнення з відповідачем домовленостей щодо його купівлі. Надані відповідачем скріншоти не містять інформації про ресурс розміщення оголошення, особу продавця, істотні умови договору, дату та учасників листування. Тому такі матеріали не підтверджують факт укладення договору і не свідчать про існування правовідносин між сторонами. Відповідно до статей 627, 638, 655 Цивільного кодексу України, договір вважається укладеним за умови досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов, проте відповідач не надав доказів наявності такої згоди. Скріншоти подані у паперовому вигляді без підтвердження їх автентичності, без зазначення джерела, дати та належності сторонам. Позивач вважає, що представником відповідача не доведено відповідність цих копій оригіналам, що ставить під сумнів їх допустимість та належність як доказів (ст. 100, 81 ЦПК України). Також, повторно зазначає, що між сторонами відсутні будь-які договірні чи інші правові підстави для перерахування коштів. Платіж у сумі 41700,00 грн. здійснено помилково замість ФОП ОСОБА_4 . Отже, кошти отримані відповідачем без достатньої правової підстави та підлягають поверненню. Проте, як зазначає представник відповідача, вони не заперечують факт отримання коштів, проте не надали доказів правових підстав для їх набуття. Крім того, твердження представника про можливе шахрайство або ухилення від сплати податків є бездоказовими та не стосуються предмета спору. Щодо заявлених представником відповідача вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 22500,00 грн., позивач вважає їх неспівмірними зі складністю справи та ціною позову.

Позивач в судове засідання з`явилася, заявлені позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити в повному обсязі.

Позиція відповідача: на адресу суду від представника відповідача адвоката Фартушок Т.Б. надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позовні вимоги заперечує повністю, вважає їх необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне:

між позивачем та відповідачем існувала домовленість щодо купівлі вендінгового апарату солодкої вати, продаж якого через сайт ОЛХ здійснювала ОСОБА_3 . Так, сторонами було узгоджено предмет договору, ціну та сплату завдатку. Кошти були перераховані на реквізити, надані відповідачем, тому твердження про «помилковість» платежу не підтверджені жодними доказами. Також, представник відповідача наголошує, що реквізити рахунків містять 27 цифр та ідентифікаційний код, що виключає випадкове або «помилкове» перерахування. Призначення платежу «Сплата по договору завдатку» не свідчить про помилку щодо договору від 21.04.2025. Крім того, відповідно до наданих доказів позивачем сторінка договору від 21.04.2025, яка містить п.4.1., на який посилається позивач як на підставу обгрунтування своїх вимог, сторонами цього договору не підписана, а рахунок №142 не містить посилань на конкретний договір. Представник відповідача зазначає, що позивачка не діяла добросовісно, оскільки з моменту перерахування коштів до звернення до суду пройшов значний час, протягом якого вона не цікавилась долею свого автомобіля, що свідчить про суперечливу поведінку. Отже, навіть якщо б кошти були перераховані безпідставно, поведінка позивача є суперечливою, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Попередній розрахунок судових витрат, які відповідач може понести, становить 22500,00 грн., докази яких будуть надані суду у встановленому порядку.

31.07.2025 надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких представник відповідача зазначає, відповідач повністю заперечує проти доводів та вимог позивача, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Повторно наголошує, що між сторонами була досягнута домовленість щодо купівлі вендінгового апарату солодкої вати, узгоджено предмет договору, ціну та умови завдатку, що підтверджується здійсненим платежем на надані реквізити. Реквізити рахунку та ідентифікаційний код виключають випадкове або «помилкове» перерахування, а ствердження позивача про безпідставність чи помилковість платежу не підтверджені жодними доказами. Зважаючи на вищевказані обставини просить відмовити в повному обсязі.

В судове засідання з`явився представник відповідача, який в задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у відзиві та заперечення.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі: 10.06.2025 відповідь з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; 21.03.2025 ухвала про відкриття провадження у порядку прощеного позовного провадження без виклику сторін; 24.06.2025 повідомлення №82048; 25.06.2025 заява про отримання копії позовної заяви з додатками та про незгоду з позовом; 08.07.2025 заява про продовження процесуального строку; 08.07.2025 відзив на позовну заяву; 24.07.2025 відповідь а відзив; 31.07.2025 заперечення (на відповідь на відзив); 05.08.2025 ухвала про здійснення переходу з розгляду справи в порядку спрощеного провадження, в розгляд справи за правилами загального позовного провадження; 07.10.2025 заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; 18.11.2025 клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи; 12.01.2026 заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; 12.01.2026 клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; 12.01.2026 ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, судом встановлено, що 21.04.2025 між ОСОБА_1 та Фізична особа-підриємець ОСОБА_4 укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування, ремонту та дігностики автомобілів.

Відповідно до п. 1.1. предметом Договору є надання послуг з технічного обслуговування, ремонту та діагностики автомобіля BMW ІЗ Номерний знак НОМЕР_3 VIN номер НОМЕР_4 , чи його складових частин, у тому числі з використанням матеріалів (запасних частин) як Замовника, так і спеціально замовлених Виконавцем (надалі іменуються - «Послуги» та/або «Роботи»).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розрахунки здійснюються Замовником ( ОСОБА_1 ) в безготівковій формі на поточний рахунок Виконавця (ФОП ОСОБА_4 ) в національній валюті України (гривні), шляхом перерахування попередньої оплати (завдатку) в розмірі 50% згідно виставленого рахунку, а решта 50% сплачується на поточний рахунок Виконавця в національній валюті України (гривні), після виконання умов договору.

Відповідно до рахунку на оплату №142 від 21.04.2025 наданого ФОП ОСОБА_4 , загальна вартість ремонтних послуг за договором становить 83400,00 грн.

Згідно з платіжною інструкцією АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 22.04.2025 ОСОБА_1 (платник) здійснила переказ грошових коштів у сумі 41 700,00 грн. з карткового рахунку НОМЕР_5 на картковий рахунок НОМЕР_6 , що належить ФОП ОСОБА_3 (отримувач), а у призначенні платежу зазначила «сплата по договору завдатку».

Відповідно до довідки за реквізитами № DVVPG97UBA4HVO5 від 29.05.2025, рахунок № НОМЕР_7 (IBAN НОМЕР_5 ), відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (м. Київ, Україна), РНОКПП НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 .

Згідно з розділу 9 «місцезнаходження та банківські реквізити сторін» договору від 21.04.2025, постачальником зазначено фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , рахунок IBAN НОМЕР_9 , відкритий в АТ «А-БАНК».

Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, обов`язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Отже, наявні всі обов`язкові умови для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою); відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Судом встановлено, що між позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 21.04.2025 було укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування, ремонту та діагностики автомобілів, у зв`язку з чим між сторонами виникли договірні правовідносини.

На виконання умов зазначеного договору ФОП ОСОБА_4 було виставлено рахунок на оплату №142 від 21.04.2025 на загальну суму 83400,00 грн, який містив розрахунок вартості робіт та необхідних деталей. Відповідно до п. 4.1 Договору сторони погодили, що розрахунки здійснюються шляхом внесення попередньої оплати (завдатку) у розмірі 50% від суми виставленого рахунку, а решта 50% підлягає сплаті після належного виконання умов договору.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач помилково перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 41700,00 грн, що становить 50% від суми виставленого рахунку та відповідає умовам договору щодо попередньої оплати.

Зважаючи на вищевикладені обставини суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Щодо позиція відповідача про нібито укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 усного договору купівлі вендінгового апарата для виготовлення солодкої вати, продаж якого здійснювався через сайт «OLX», не підтверджена належними та допустимими доказами, оскільки на підтвердження своїх доводів стороною відповідача надано лише скріншот оголошення ймовірно «OLX» від 29.06 о 19:05 та скріншот переписки у мобільному додатку «Viber» від 22.04.2025 з контактом, зазначеним як «Покупець апарату солодкої вати». Проте, з наданих скріншотів неможливо достовірно встановити осіб вказаної переписки, оскільки відсутні відомості номера телефону, ПІБ співрозмовника, а також інші ідентифікуючі дані, які б дозволяли однозначно ототожнити, що даний ділог відбувася між позивачем та відповідачем.

Крім того, матеріали справи не містять доказів фактичного передання товару, зокрема підтвердження відправлення чи отримання апарата позивачем.

Суд також звертає увагу, що під час судового засідання представнику відповідача було запропоновано, з метою підтвердження викладених ним доводів, здійснити вхід до додатків «OLX» та «Viber» для надання можливості ідентифікувати учасників листування за номером телефону, електронною адресою чи іншими обліковими даними.

Однак представник відповідача відмовився від виконання зазначеної пропозиції, посилаючись на те, що відповідні дані нібито були знищені, та зазначив про необхідність покладатися виключно на скріншоти, долучені до матеріалів справи.

Суд оцінює таку відмову критично, оскільки саме на відповідача покладено обов`язок доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Ненадання можливості перевірити автентичність електронного листування безпосередньо в додатках позбавляє можливості встановити належність відповідних акаунтів конкретним особам, а відтак ставить під сумнів достовірність поданих скріншотів як належних і допустимих доказів на підтвердження факту існування договірних відносин саме з позивачем.

Отже, подані представником відповідача - адвокатом Фартушок Т.Б. докази не містять достатніх відомостей для встановлення факту укладення усного договору, досягнення сторонами згоди щодо його істотних умов та виникнення між ними відповідних правовідносин. За таких обставин доводи відповідача про наявність правових підстав для отримання спірних коштів є необґрунтованими та належними доказами не підтверджені.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Постанова Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №202/2965/21, зазначає, що «…роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення.».

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить обґрунтованого переконання, що позивачем підставно заявлено вимогу до відповідача про стягнення безпідставно набуте майно, а саме отримані грошові кошти у розмірі 41700,00 грн., тому позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вище викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1211, грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-7, 9-13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 177, 202, 207, 1212, 1213 ЦК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, - задовольнити.

Стягнути з фізичної-особи підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) безпідставно набуте майно, а саме отримані грошові кошти у розмірі 41700,00 грн.

Стягнути з фізичної-особи підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

СуддяД. А. Кукса