ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1866/26 Справа № 263/3594/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Куць О.О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
УХВАЛА

17 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Шаповалової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лещенко Олени Дмитрівни про закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2025 року ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі №263/3594/13-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 1-3).

Ухвалою Соборного районного суду м.Дніпра від 16 жовтня 2025 року заяву ТОВ «Українська факторингова компанія», заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 263/3594/13-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа №262/3594/13-ц, виданого на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 серпня 2023 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк»» заборгованості за кредитним договором №0 від 05.09.2008 року у розмірі 29 847, 76 доларів США, що еквівалентно до офіційного курсу НБУ станом на 30.08.2013 рік 238 573, 14 грн (а.с. 123-128).

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу (а.с. 134-136).

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 11.12.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Соборного районного суду м.Дніпра від 16 жовтня 2025 року та призначено справу до апеляційного розгляду на 17.02.2026 року (а.с. 157-158).

17 лютого 2026 року представник ОСОБА_1 адвокат Лещенко О.Д. подала до Дніпровського апеляційного суду клопотання про закриття провадження у справі.

Клопотання обґрунтоване тим, що має місце підстава для закриття провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, а саме відсутність предмета спору, так як в межах виконавчого провадження боржник ОСОБА_4 повністю сплатила заборгованість за рішенням суду у солідарному порядку, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 16.02.26 року. Відповідно до ч.4 ст. 543 ЦК України у разі виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників , припиняється обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України слід відмовити, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 377 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення, у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року в справі №638/3792/20 (провадження №61-3438сво21).

Отже, із системного аналізу норм статей 255 та 377 ЦПК України та ураховуючи наведену вище правову позицію Верховного Суду, слід дійти висновку, що встановлена пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України підстава для закриття провадження у справі (відсутність предмету спору) повинна існувати на час розгляду справи судом першої інстанції.

Такий висновок узгоджується з процесуальними правами сторін, якими їх наділяє процесуальний закон (частина перша статті 373 ЦПК України) на стадії апеляційного розгляду справи, а саме: в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитись від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 2 ст. 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Таким чином, ураховуючи наведені вище норми процесуального права й те, що обставини, на які посилається заявник у своєму клопотанні про закриття провадження у справі, виникли лише на стадії апеляційного розгляду справи, та на момент розгляду справи судом першої інстанції між сторонами існував спір, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

З огляду на вказане у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Лещенко Олени Дмитрівни про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені «17» лютого 2026 року.

Повний текст ухвали складено «20» лютого 2026 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна