Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10.02.2026 Справа №607/24978/25 Провадження №2/607/373/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Козак О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором № 424349 від 24.11.2020 у розмірі 36 734,92 грн.

Позов мотивовано тим, що 24.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 424349, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 25 000 грн, строк кредиту 365 днів. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного цим кредитним договором.

ТОВ «Слон кредит» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту.

30.06.2021 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі, за договором про надання споживчого кредиту № 424349 від 24.11.2020, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі, за договором про надання споживчого кредиту № 424349 від 24.11.2020.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 36 734,92 грн, з яких: 22 115,41 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13 669,78 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 782,51 грн - інфляційні збитки, 167,22 грн - нараховані 3% річних.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання свого представника не направив, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності їх представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов не надав. Суд постановив проводити заочний розгляд справи.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

24.11.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 424349, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором Х489, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту становить 25 000 грн. Кредит надається загальним строком на 365 днів з кінцевим терміном повернення 24.11.2021 року.

Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних) (далі проценти за перший день користування кредитом); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних (п. 1.5 договору).

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 126,85% річних (п. 1.7 Договору).

Розділом 2 даного договору погоджено банківські реквізити, на які мають бути перераховані кредитні кошти та порядок їх перерахунку.

Пунктом 2.1 кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування/утримання: у розмірі 20 000 гривень за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 або іншої платіжної картки; у розмірі 5000 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. Договору.

Також вказаним договором між сторонами погоджено порядок та умовами надання кредиту, а також інші істотні умови договору.

Крім того, ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором Х489 підписав паспорт споживчого кредиту разом та графік платежів до договору про надання споживчого кредиту.

Як видно з довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення», підтверджує успішне перерахування коштів на платіжну карту клієнта: 24-11-2020 14:56:59 на суму 20000, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 73433649.

Відповідно до розрахунку первісного кредитора, станом на дату відступлення вимоги (30.06.2021) заборгованість за договором №424349 становить 28 714,45 грн, в тому числі сума боргу за кредитом 17691,5 грн, 4423,91 грн - відсотки за перший день користування кредитом, 6599,04 грн - відсотки на дату продажу.

30.06.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №464024.

Відповідно до п. 6.1.4 Договору факторингу, право вимоги переходить до Фактора з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток 2) та Акту приймання-передавання документації, визначеної п. 8.2 даного Договору, які у сукупності одночасно є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого Права вимоги.

30.06.2021 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» оплатило ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" 1841030,52 грн - ціну прав вимоги на виконання грошових зобов`язань згідно договору №30-06/2021, що стверджується платіжним дорученням 263230010.

Окрім того, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» підписали Реєстр Боржників до Договору Факторингу № 30-06/2021 від 30.06.2021 та Акт приймання-передачі Доументації Боржників (16.07.2021).

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №30-06/2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №424349 від 24.11.2020, в загальній сумі 28 714,45 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 17 691,50 грн та заборгованість за відсотками - 11023 грн.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 року про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр».

Відповідно до пункту 5.2 Договору про відступлення прав вимоги, права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток 4).

10.01.2023 представники ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» підписали Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023.

Відповідно до реєстру боржників від 10.01.2023 до Договору №10-01/2023, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 242349 в сумі 37 234,92 грн, з яких: 22 115,41 грн тіло, 14 169,78 грн проценти, 949,73 грн - відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 424349 від 24.11.2020, станом на 04.11.2025, заборгованість становить 22 115,41 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13 669,78 грн - заборгованість за відсотками, 167,22 грн - 3% річних, 782,51 грн - інфляційні збитки.

На підтвердження виплати фінансування за договором відступлення надано акт зарахування зустрічних однорідних вимог.

Дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Враховуючи приписи статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Судом першої інстанції вірно визначено, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині».

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Встановлено, що ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 24.11.2020 в електронній формі уклали договір №424349, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит», надав відповідачу позику у сумі 20 000 гривень.

Факт видачі кредиту підтверджується інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення».

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині першій статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).

Встановлено, щодо до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором від 24.11.2020 №424349 на підставі договорів від 30.06.2021 № 30-06/2021 та від 10.01.2023 № 10-01/2023, що підтверджується змістом договорів, актами приймання-передачі та реєстрами прав вимог, які досліджені судом.

Положеннями частини першої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, серед іншого, сплата неустойки.

Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18).

Оскільки позивачем не спростовано розмір заборгованості основного боргу - 22 115,41 грн, суми боргу за процентами - 13 669,78 грн, їх слід стягнути із відповідача.

Окрім того, згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вказані вимоги закону, суд вважає, що слід задовольнити позовні вимоги про стягнення 782,51 грн інфляційних збитків та 167,22 - 3% річних згідно статті 625 ЦК України, які заявив позивач.

Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню із відповідача становить 36 734,92 грн (22 115,41 грн сума боргу + 13 669,78 грн відсотків + 782,51 грн інфляційних втрат + 167,22 грн 3% річних).

Тому, позов слід задовольнити в повному обсязі.

Позивачем понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн зі сплати судового збору .

Крім того, позивач просить відшкодувати витрати на правову допомогу у розмірі у розмірі 13000 грн на правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги із АО «Лігал ассістенс» від 01.07.2024, заявку про надання правової допомоги від 01.10.2025 та витяг із акту про надання правової допомоги на суму 1300 гривень (а.с. 16-22).

Згідно додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою - п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою - п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. (відповідна правова позиція викладена у Постановах ВС від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 у справі № 910/12591/18).

Суд дійшов висновку, що розмір заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу є неспівмірним з складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

При цьому, суд виходить з того, що розглянута судом справа не має значної складності, є типовою, розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, який подав до суду відповідну заяву.

Очевидно, що перелічені в заяві та акті про надання юридичної допомоги не вимагали від адвоката витрат часу у зазначеному ним обсязі, зокрема, надання усної консультації - 2 години, та вказані послуги охоплюються послугою складання позовної заяви.

Заявлена до відшкодування сума та витрачений час на складання позовної заяви 3 години очевидно не відповідає критеріям обґрунтованості та розумної необхідності.

На підставі наведеного, суд доходить висновку що необхідними і розумними витратами на правову допомогу є витрати на суму 7000 грн.

Отже загальна сума судових витрат, яка підлягає розподілу становить 9 422,40 грн (2422,40 грн+7000 грн).

Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено повністю, в силу статті 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 9 422,40 грн судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись статтями 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 281, 282, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 36 734 (тридцять шість тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 92 копійки заборгованості за Кредитним договором №424349 від 24.11.2020 та 9 422 гривень 40 копійок судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10.02.2026.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, Код , тел. +38, E-mail: .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк