Справа № 752/2811/26
Провадження №: 2/752/7305/26
У Х В А Л А

про передачу матеріалів цивільної справи до іншого суду

06 лютого 2026 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанова А.О., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на майно, поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 в якому просить:

- визнати об?єктом права спільної сумісної власності в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль OPEL VIVARO 2004 року д.н. НОМЕР_1 він номер НОМЕР_2 .

- стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя грошову компенсацію у розмірі 50% за частину ринкової вартості автомобіля OPEL VIVARO 2004 року д.н. НОМЕР_1 він номер НОМЕР_2 , що складає 110 288,93 грн.

- визнати об?єктом права спільної сумісної власності в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0.0899 га з кадастровим номером :04:004:0216.

- виділити ОСОБА_1 1/2 частину земельну ділянку площею 0.0899 га з кадастровим номером :04:004:0216.

- визнати майном подружжя об?єкт незавершеного будівництва (житловий будинок) або будівельні матеріали і конструктивні елементи житлового будинку та здійснити поділ об?єкту незавершеного будівництва (житловий будинок) або будівельних матеріалів котрі були витрачені на будівництво незавершеного житлового будинку, що розташовані на земельній ділянці площею 0.0899 га з кадастровим номером :04:004:0216.

- визнати об?єктом права спільної сумісної власності в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0.0623 га з кадастровим номером :10:001:0001.

- виділити ОСОБА_1 1/2 частину земельної ділянки площею 0.0623 газ кадастровим номером :10:001:0001.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що справа не підсудна Голосіївському районному суду міста Києва, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

З системного аналізу статтей 27, 28, частини першої статті 30 ЦПК України вбачається, що правила загальної та альтернативної підсудності не поширюються на позови, які підлягають пред`явленню за правилами виключної підсудності.

Виключна територіальна підсудність встановлюється у випадках, передбачених законом, і означає, що заява може бути подана тільки до певного суду.

Так, за правилами частини 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі №373/118/20 зазначено наступне: «виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо пред`явлено позов про право власності на кілька приміщень, розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох об`єктів нерухомості у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких встановлено виключну підсудність, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях. Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення».

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Встановлено, що предмотом спору є поділ майна подружжя, зокрема, наступного нерухомого майна, розташованого в різних населених пунктах, а саме:

- земельна ділянка площею 0.0899 га з кадастровим номером :04:004:0216, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Тарасівка;

- об?єкт незавершеного будівництва (житловий будинок) або будівельні матеріали і конструктивні елементи житлового будинку та здійснити поділ об?єкту незавершеного будівництва (житловий будинок) або будівельних матеріалів, які були витрачені на будівництво незавершеного житлового будинку, що розташовані на земельній ділянці площею 0.0899 га з кадастровим номером :04:004:0216.

- земельна ділянка площею 0.0623 га з кадастровим номером :10:001:0001, яка знаходиться за адресою: Київська область, місто Васильків;

Відповідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості вартість земельна ділянка площею 0.0899 га з кадастровим номером :04:004:0216 становить - 1 136 052,60 грн, а вартість земельної ділянки площею 0.0623 га з кадастровим номером :10:001:0001, становить - 47 066, 05 грн.

Враховуючи, що основна частина нерухомого майна, зокрема, земельна ділянка площею 0.0899 га з кадастровим номером :04:004:0216, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Тарасівка, справа підсудна Києво-Святошинському районному суду Київської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 даної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що справа підлягає розгляду за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна, вартість яких є найвищою, цивільну справу необхідно передати за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Керуючись статтями 30, 31, 32, 197, 258-260, 268, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на майно, поділ спільного майна - передати на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області (03170, м. Київ, вул. Мельниченка, 1) - за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 261 Цивільного процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду за правилами, встановленими статтями 353-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя А.О. Митрофанова