Справа № 947/3119/26
Провадження № 2/947/1956/26
УХВАЛА

про повернення позовної заяви у зв`язку з не усуненням недоліків

20.02.2026 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав стосовно повнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав стосовно повнолітньої дитини.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2026 року позовну заяву залишено без руху, для надання стороною позивача інформації про останню відому зареєстроване місце проживання відповідача або його майна у Автономній Республіці Крим, м. Севастополь.

16 лютого 2026 року представником позивача через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надіслано клопотання про долучення доказів.

Ознайомившись з матеріалами справи суддя приходить до висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2026 року про залишення позовної заяви без руху в частині надати відомості щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) відповідача.

Суддя зауважує, що відповідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Судом вжито заходів щодо встановлення місця реєстрації відповідача.

З метою з`ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача судом в порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України був направлений запит до Єдиного державного демографічного реєстру, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, вбачається, що за вказаними параметрами, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особу не знайдено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.01.2026 року витребувано у Державної міграційної служби України наявну інформацію щодо останнього зареєстрованого місця проживання/перебування, фактичного або повідомленого: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Згідно відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Держаної міграційної служби України від 30.01.2026 року, місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено.

За змістом ч. 9 ст. 28 ЦПК України: позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Доказів, що відповідач у справі на території м. Севастополь у Автономній Республіці Крим, має майно, або відповідач був зареєстрований в м. Севастополь, чи мав зареєстроване у встановленому законодавством порядку місце проживання або перебування, а так само постійне його заняття чи роботи матеріали справи не містять.

Суддя вважає за необхідне зазначити, та звернути увагу сторону позивача, що в даному випадку «останнє відоме місце проживання» відповідача без реєстрації, не може вважатися місцем проживання відповідача «зареєстрованим у встановленому законом порядку» для цілей застосування статті 27 ЦПК України при визначені підсудності такої справи, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Наведене вище визначення є місцем проживання в приватно-правовому розумінні.

Відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-ІV (надалі за текстом «Закон №1382-ІV»).

У статті 3 Закону № 1382-ІV міститься визначення термінів, що вживаються у ньому, зокрема:

місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги;

місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги;

Механізм декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлення форми необхідних для цього документів визначає Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 цього Порядку декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Тобто, фактичне місце проживання відповідача без реєстрації не може вважатися місцем проживання відповідача «зареєстрованим у встановленому законом порядку» для цілей застосування статті 27 ЦПК України при визначені підсудності такої справи.

Враховуючи наведені обставини, суддя приймає до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, а тому оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач дійсно зареєстрований у встановленому законом порядку у Київського району м. Одеси, позовну заяву слід повернути позивачеві у зв`язку з неусунення недоліків згідно ухвали від 06.02.2026 року.

Чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування, та передбачено документи, які підтверджують таку реєстрацію.

Відтак, підсумовуючи викладене суддя зазначає, що для застосування положень ст. 27 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування відповідача. При цьому місце проживання чи перебування фізичної особи має бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу, в порядку визначеному частиною третьою статті 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав стосовно повнолітньої дитини - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бескровний Я. В.