Справа № 314/5919/19
Провадження № 6/314/31/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі судді Мануйлової Н. Ю., секретар судового засідання Рясна А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у справі №314/5919/19 за позовом Запорізької окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Вільнянської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельних ділянок,

за участю прокурора (в режимі відеоконференції) Пархомова Є. В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2026 до суду звернувся відповідач ОСОБА_1 із заявою про розстрочення виконання рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.12.2025, яким з нього стягнуто на користь Вільнянської міської ради Запорізької області шкоду, завдану самовільним зайняттям земельних ділянок у розмірі 115 138 (сто п`ятнадцять тисяч сто тридцять вісім) гривень 94 копійки.

Заява обґрунтована тим, що він здійснює постійний догляд за матір`ю, через що не має можливості стабільно працювати. Перебував на обліку в центрі зайнятості та двічі по місяцю працював сторожем. У березні 2026 року досягає 60-річного віку та має надію на призначення пенсії за віком. З огляду на зазначене просить суд розстрочити виконання рішення від 22.12.2025 у справі № 314/5919/19 на 12 місяців.

Відповідач у судовому засіданні підтримав заяву про розстрочення виконання рішення суду, просив її задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення заяви про розстрочення рішення суду.

Дослідивши вимоги заяви, письмові матеріали цивільної справи, надавши оцінку наведеним в заяві обставинам, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.12.2025 з ОСОБА_1 на користь Вільнянської міської ради Запорізької області стягнуто шкоду, завдану самовільним зайняттям земельних ділянок у розмірі 115 138 (сто п`ятнадцять тисяч сто тридцять вісім) гривень 94 копійки.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

У відповідності до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У відповідності до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим цивільним судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 435 ЦПК України, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Також, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, відстрочення або розстрочення виконання рішення суду може бути надане у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Зазначена процесуальна норма пов`язує можливість відстрочення виконання рішення у «виняткових випадках» за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять це неможливим у певний строк. Вказаний інститут призначений для захисту інтересів боржника. При цьому, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони, мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Таким чином, розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим, за умови надання достатніх доказів існування таких обставин стороною, яка звернулася до суду із відповідною заявою.

З`ясувавши обставини справи, враховуючи матеріальний стан відповідача, його вік, здійснення ним постійного догляду за матір`ю похилого віку, через що він не має можливості працевлаштуватися, зазначене істотно ускладнюють можливість виконання судового рішення у більш стислі строки, її ступінь вини у невиконанні зобов`язання, винятковий характер підстав розстрочення виконання судового рішення, суд приходить до переконання, що заява відповідача про розстрочку виконання рішення суду в частині сплати заборгованості та судового збору підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 267, 435 ЦПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.12.2025 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Вільнянської міської ради Запорізької області шкоди, завданої самовільним зайняттям земельних ділянок у розмірі 115138,94 грн на строк 12 (дванадцять) місяців з дати набрання рішенням законної сили, встановити такий графік погашення заборгованості: по 9600,00 грн щомісяця до останнього дня місяця, дванадцятий платіж 9538,94 грн до останнього дня місяця, в якому буде здійснено платіж.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 23.02.2026..

Суддя Н. Ю. Мануйлова

23.02.2026