Справа № 303/962/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 лютого 2026 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотний А.М., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява ТзОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 631265496 від 07.11.2021 року.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того, що позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Крім того, в ч. 9 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Таким чином процесуальний закон вказує на те, що підсудність справ визначається саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) або за місцезнаходженням майна відповідача чи постійного його заняття (роботи), а не за фактичним місцем проживанням. У зв`язку з цим, виходячи з аналізу ст.ст. 27, 28 ЦПК України останнє відоме місце реєстрації проживання або перебування відповідача, місце його постійного заняття (роботи), місцезнаходження його майна мають бути встановлені достеменно.

В протилежному випадку суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 190 ЦПК України, які полягають в обов`язку надіслати ухвалу про відкриття провадження у справі учасникам справи, в тому числі і відповідачу.

Судом звертається увага на те, що тільки після достовірного встановлення останнього відомого місця реєстрації проживання (перебування) відповідача або місця його постійного заняття (роботи), місцезнаходження його майна, суд має право в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України здійснити виклик такої особи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Як зазначено в позовній заяві, місце проживання відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

11.02.2026 року було надіслано запит до Єдиного державного демографічного реєстру, однак згідно з відповіді № 2327902 від 11..02.2026 року встановити адресу місця реєстрації не видалось можливим, за вказаними параметрами особу не знайдено.

У зв`язку з цим, 11.02.2026 було надіслано запит до виконавчого комітету Мукачівської міської ради. Та, як вбачається з відповіді №545/01-32/1934/42-26 від 17.02.2026 року, згідно з реєстру Мукачівської міської територіальної громади, відомості стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.

В подальшому, 18.02.2026 року судом було надіслано запит про надання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача до ГУ ДМС України в Закарпатській області та до ДМС України.

З відповіді ГУ ДМС в Закарпатській області № 2101.4.3-1576/2101.1-26 від 19.02.2026 року, згідно з відомостями, що містяться у відомчій інформаційній системі ДМС, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою/знятою з реєстраційного обліку не значиться.

Також звертається увага на те, що серед доданих до позовної заяви документів відсутні відомості про місцезнаходження майна відповідача чи за останнє відоме зареєстроване місце проживання або перебування відповідача ОСОБА_1 .

Таким чином, подана позовна заява не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки не містить достовірних відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, а також не містить даних щодо останнього відомого місця його реєстрації чи місцезнаходження майна із відповідним доказовим підтвердженням, що унеможливлює вирішення питання про територіальну підсудність справи та належне повідомлення відповідача про розгляд справи.

Судом при постановлені ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» також зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Копію даної ухвали надіслати позивачу.

Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Заболотний