ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1215/26 Справа № 201/8258/24 Суддя у 1-й інстанції - Покопцева Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Свистунової О.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання Триполець В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 29 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач та відповідачка з 2009р. Перебували у стосунках без реєстрації шлюбу, під час яких у них народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зараз діти проживають із позивачем, питання визначення місця проживання дітей вирішується в судовому порядку, а між сторонами існує триваючий конфлікт.

На підставі рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 21.06.2024 року № 228 «Про визначення ОСОБА_1 порядку спілкування з дітьми, ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 », заяви ОСОБА_1 від 22.02.2024 року вх. № Т-16 відповідачем прийнято розпорядження від 01.07.2024 року № 211-р «Про визначення ОСОБА_1 порядку спілкування з дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 », а саме: визначено матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та батькові, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , порядок спілкування з дітьми ОСОБА_6 , 2010 р.н., ОСОБА_6 , 2015 р.н., ОСОБА_4 , 2012 р.н. наступним чином: три дні тижня з матір`ю, три дні тижня діти з батьком, один день діти за домовленістю між батьками. Графік спілкування батьків з дітьми визначити за домовленістю з батьками.

Вважає оскаржуване рішення незаконним, однобічним, прийнятим без врахування думки позивача як батька, а також інтересів дітей, які з ним проживають, їх режим дня, не взято до уваги ставлення обох батьків та прихильність дітей щодо кожного з батьків тощо. Позивач не отримував повідомлення (запрошення) про те, що відповідного числа відбудеться засідання комісії з питань захисту прав дитини, що позбавило його участі в такому засіданні та наданні власних пояснень.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд скасувати розпорядження Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 01.07.2024 року № 211-р «Про визначення ОСОБА_8 порядку спілкування з дітьми, ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 »., вирішити питання судових витрат.

Рішенням Соборного районного суду міста Дніпра від 29 серпня 2025 року позов ОСОБА_2 до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження, третя особа ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано розпорядження Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 01 липня 2024 року № 211-р «Про визначення ОСОБА_1 порядку спілкування з дітьми, ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ».

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач та третя особа є батьками дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1, а.с.53-55).

Учасниками справи не спростовується і матеріалами справи підтверджується, що від народження діти проживали із матір`ю та їх місце проживання було зареєстроване за однією адресою (т.1, а.с.48-52).

З 06.10.2023р. діти ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проживають разом із позивачем. Обставини, які призвели до цього, і позивач, і третя особа вказують різні, позивач що ОСОБА_1 покинула дітей у готелі в Шотландії, що робила неодноразово, ОСОБА_1 що позивач їх вивіз до іншої країни без її згоди.

І позивач, і третя особа в жовтні 2023р. звернулися до Соборного районного суду міста Дніпра із позовними заявами про визначення місця проживання дітей (справа ЄУН 201/13014/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю). Ця справа розглянута судом 1 інстанціїї з постановленням рішення про визначення місця проживання дітей з батьком ОСОБА_2 , зараз це рішення повторно переглядається судом апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 порушила перед Верховним судом Квебеку питання повернення її дітей до звичного місця проживання (т.1, а.с.58-83), але судом впродовж розгляду її заяви було встановлено, що ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_1 , ані їх діти не перебувають на території Квебеку, вона перебуває в Україні, внаслідок чого заява була відкладена для подальшого розвитку.

22.02.2024р. ОСОБА_1 звернулася до відділу опіки та піклування Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради із заявою про визначення їй як матері і ОСОБА_2 , як батькові, порядок спілкування із дітьми по наступному співвідношенню три дні тижня діти з матір`ю, три дні тижня діти з батьком, один день діти за домовленістю між батьками, графік спілкування з дітьми визначити за домовленістю між батьками чи встановити інший графік спілкування батьків із дітьми за домовленістю між батьками, та провести обстеження її житлово-побутових умов (т.2, а.с.19-20).

Заяву мотивувала тим, що виїхала із дітьми через введений в Україні воєнний стан, перебувала у ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 поїхала до України на похорон батька, а 07.10.2023р., у потязі, дізналася, що ОСОБА_2 вивіз їх спільних дітей до Франції, а згодом до Канади і Мексики. З січня 2024р. діти перебувають в Україні, але ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1 бачитися з дітьми та спілкуватися із ними.

27.02.2024р. ОСОБА_2 направив Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради заяву-пояснення, в якій вказав, що починаючи з 2023р. ОСОБА_1 почала залишати їх спільних дітей самих у готельному номері в ОСОБА_14 , на підставі чого в них виникали конфлікти, від яких діти були в емоційному перенапруженні (т.2, а.с.10-11).

Розпорядженням від 01.07.2024 року № 211-р «Про визначення ОСОБА_1 порядку спілкування з дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 » визначено матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та батькові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , порядок спілкування з дітьми ОСОБА_6 , 2010 р.н., ОСОБА_6 , 2015 р.н., ОСОБА_4 , 2012 р.н. наступним чином: три дні тижня з матір`ю, три дні тижня діти з батьком, один день діти за домовленістю між батьками. Графік спілкування батьків з дітьми визначити за домовленістю з батьками (т.1, а.с.88).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_2 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки при прийнятті оскаржуваного розпорядження Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 01.07.2024 року № 211-р «Про визначення ОСОБА_1 порядку спілкування з дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 » було порушено процедуру його прийняття, неповно з`ясовано обставини та досліджено надані сторонами докази, а тому дане розпорядження підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини (статті 158 СК України).

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (частина друга статті 159 СК України).

Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що:

у справі за позовом одного з батьків про визнання незаконним рішення органу опіки та піклування про визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні того з батьків, хто проживає окремо від неї, належними відповідачами є: особа рішення якої стосується (той з батьків, для якого визначено способи участі у вихованні дитини та спілкуванні) та орган опіки та піклування, рішення якого оскаржується.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 серпня 2021 року в справі № 543/994/17 (провадження № 61-6125св21) зазначено, що: «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

У справі, що переглядається:

позов ОСОБА_2 пред`явив до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради.

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 позовних вимог не заявляв, клопотань про залучення до участі у справі ОСОБА_1 як співвідповідача також не заявляв.

Зазначене свідчить про неналежний суб`єктний склад учасників справи та є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 вересня 2021 року у справі №757/39693/20 (провадження №61-13261св21).

Заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_1 , а отже, такі вимоги не можуть бути розглянуті судом і вирішені у спорі позивача з третьою особою, яка в такій ситуації має бути залучена співвідповідачем, оскільки лише за наявності належних відповідачів у справі суд може вирішувати питання про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.

При цьому права, визначені ЦПК України для третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, і відповідача є різними за своїми правовими значеннями та впливом на процес; права відповідача значно ширші прав третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Питання про залучення належних співвідповідачів судом не вирішувалось, оскільки таке клопотання позивач не заявляв.

У свою чергу, апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо залучення до участі в справі інших осіб як відповідачів (співвідповідачів) чи заміни неналежного відповідача, колегія суддів апеляційного суду позбавлена можливості вирішувати питання про їх права та обов`язки шляхом ухвалення нового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до приписів ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з позивача на користь апелянта судовий збір у розмірі 1453,44 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 29 серпня 2025 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1453,44 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 19 лютого 2026 року.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2026 року.

Головуючий:

Судді: