"19" лютого 2026 р. Справа № 363/499/26
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2026 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого Вишгородським районним судом Київської області 02 лютого 2026 року №363/499/26, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»,-

встановив:

18.02.2026 року ОСОБА_1 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про скасування судового наказу виданого Вишгородським районним судом Київської області 02 лютого 2026 року №363/499/26 про стягнення з неї заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1 070,74 грн., 3 % річних в розмірі 32,33 грн., інфляційні втрати 91,97 грн., а всього - 1 195,04 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 332,80 грн.

В поданій заяві боржник зазначила, що з вимогами стягувача не погоджується та долучила до неї копію платіжної інструкції про сплату заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладених у ст.170 ЦПК України.

Суддя вважає, що підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, заява подана у встановлений строк, а тому судовий наказ підлягає скасуванню.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Враховуючи вищевикладені обставини та вимоги процесуального законодавства, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 268, 353 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

заяву задовольнити.

Скасувати судовий наказ №363/499/26 виданий 02 лютого 2026 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1 070,74 грн., 3 % річних в розмірі 32,33 грн., інфляційні втрати 91,97 грн., а всього - 1 195,04 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 332,80 грн.

Роз`яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Б. Баличева