Справа № 496/4092/24
Провадження № 2/496/546/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря Крикун І.О.,

представника позивача Тараненко Р.Ю., відеоконференція,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Проектний інститут «Укрспецзем» про встановлення права постійного земельного сервітуту, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд ухвалити рішення, яким встановити за Приватним Акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (), в подальшому іменоване «Сервітуарій», право на постійний, безоплатний земельний сервітут (для експлуатації повітряної лінії 330кВ Новоодеська Арциз) стосовно частини земельної ділянки площею 0,0778 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0021 і належить громадянці ОСОБА_1 , в подальшому іменованому «Власник земельної ділянки», на наступних умовах:

1. Предмет Сервітуту

1.1. На умовах передбачених Сервітом, Власник надає Сервітуарію право обмеженого безоплатного користування земельною ділянкою (її частиною), зазначеною у пункті 1.3 Сервітуту, без зміни її цільового призначення.

1.2. Сервітут встановлюється з метою оформлення права обмеженого користування чужими земельними ділянками (їх частинами) Приватному акціонерному товариству «НЕК «Укренерго», його відокремленим підрозділам та/або залученим до виконання робіт підрядними організаціями для забезпечення експлуатації лінії електропередачі ПЛ 330кВ Новоодеська - Арциз (пункт «в4» статті 99 Земельного кодексу України, статті 14 та 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів»).

1.3. Відомості про об`єкт права земельного сервітуту:- кадастровий номер земельної ділянки - :02:001:0021; - місце розташування - АДРЕСА_1 , форма власності - приватна власність; загальна площа земельної ділянки - 0,1200 га; загальна площа земельної ділянки (її частина), на яку встановлюється земельний сервітут, складає - 0,0778 га; - цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (КВЦПЗ 01.05); - право на земельну ділянку підтверджується: Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.02.2024 року, номер інформаційної довідки: 364318740,

1.4. Графічне зображення земельної ділянки (її частина), право користування якою надається на умовах Сервітуту, вказано у додатку 1 до Сервітуту.

2. Умови встановлення та дія земельного сервітуту

2.1. Право земельного сервітуту за Договором, полягає у наданні Власником Сервітуарію та/або залученим до виконання робіт підрядним організаціям наступних прав стосовно земельної ділянки (її частини) на яку встановлений сервітут: - проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури.

2.2. Земельний сервітут, є неподільним та зберігає чинність у разі переходу права на земельну ділянку Власника, щодо якої встановлений даний земельний сервітут, до іншої особи.

2.3. Сервітуарій відшкодовує збитки, які фактично заподіяні Власнику внаслідок дій, пов`язаних з користуванням земельною ділянкою (її частиною), яка зазначена в п. 1.3 Договору, на праві сервітуту відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 (далі - Порядок).

3. Строк дії Сервітуту та умови припинення дії земельного сервітуту

3.1. Земельний сервітут за сервітуту є постійний.

3.2. Сервітут набуває чинності з моменту його підписання та державної реєстрації права земельного сервітуту в порядку встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно і діє протягом періоду дії земельного сервітуту.

3.3. Сервітут може бути розірвано та припинено дію встановленого земельного сервітуту за згодою Сторін або в інших випадках, передбачених законодавством України.

4. Права та обов`язки Сторін

4.1. Дія земельного сервітуту поширюється виключно на земельну ділянку (її частину), визначену п.1.3. Сервітуарію та/або залученим до виконання робіт підрядним організаціям, забороняється користування землеволодіннями Власника, на які не встановлений сервітут.

4.2. Сервітуарій зобов`язаний:

4.2.1. використовувати право земельного сервітуту в спосіб і в порядку передбаченому Договором;

4.2.2. не передавати будь-яким способом право земельного сервітуту іншим фізичним і юридичним особам;

4.2.3. згідно Порядку відшкодувати Власнику понесені збитки;

4.2.4. користуватись земельним сервітутом способами, найменш обтяжливими для Власника;

4.2.5. при користуванні земельним сервітутом дотримуватись вимог протипожежної, екологічної, санітарно-епідеміологічної безпеки, охорони земель, охорони праці тощо;

4.2.6. у день припинення дії Договору припинити користування сервітутом;

4.2.7. письмово повідомляти Власника про проведення робіт з розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування об`єкту передачі електричної енергії не пізніше ніж за десять днів до початку таких робіт.

4.3. Сервітуарій має право:

4.3.1. користуватись земельним сервітутом на умовах, визначених Договором;

4.3.2 вимагати від Власника користуватись земельною ділянкою (її частиною) з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до вимог Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 №1455, інших нормативних та законодавчих актів України;

4.3.3 відповідно до вимог нормативних та законодавчих актів України здійснювати заходи, спрямовані на захист об`єкту передачі електричної енергії;

4.3.4 не відшкодовувати збитки, завдані Власнику внаслідок недотримання ним обмежень щодо використання земельної ділянки (її частини), встановлених згідно з законодавством України;

4.3.5 у випадках настання аварій або загрози їх виникнення (аварійної ситуації) для негайної їх локалізації, ліквідації можливих наслідків або відвернення їх загрози без погодження з Власником земельної ділянки Сервітуарій вправі: - безперешкодного проїзду до місця аварії (аварійної ситуації) та виконання ремонтних і аварійно-відновлювальних робіт; - здійснювати рубку та обрізування гілок дерев у межах охоронної зони повітряної лінії електропередачі, без наступного відшкодування вартості цих дерев і насаджень.

4.4. Власник зобов`язаний:

4.4.1. не перешкоджати використанню Сервітуарієм та/або залученими до виконання робіт підрядними організаціями земельної ділянки в межах встановленого земельного сервітуту;

4.4.2. попередити Сервітуарія про особливі властивості та недоліки земельної ділянки (її частини), які в процесі їх використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану об`єкту передачі електричної енергії.

4.5. Власник має право:

4.5.1. вимагати від Сервітуарія належного виконання своїх обов`язків за Договором;

4.5.2. володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, не порушуючи при цьому прав Сервітуарія, у тому числі не перешкоджаючи останньому або залученим до виконання робіт підрядним організаціям, розміщувати, будувати, експлуатувати та обслуговувати об`єкт передачі електричної енергії, проводити аварійно- відновлювальні роботи, планові роботи з реконструкції, ремонту та технічного обслуговування зазначених об`єктів;

4.5.3. здійснювати контроль та вимагати від Сервітуарія дотримання вимог земельного, цивільного і іншого законодавства України;

4.5.4. на відшкодування Сервітуарієм фактично нанесених збитків, відповідно до умов Договору.

4.6. Сторони зобов`язані дотримуватись правил добросусідства.

5.Зміна умов Сервітуту і припинення його дії

5.1. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов Договору спір вирішується у судовому порядку.

5.2. Дія Сервітуту припиняється у разі:

5.2.1. закінчення терміну дії земельного сервітуту;

5.2.2. придбання Сервітуарієм земельної ділянки у власність;

5.2.3. викупу земельної ділянки / частини земельної ділянки, на яку встановлений сервітут для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

5.2.4. ліквідації юридичної особи Сервітуарія;

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

5.3. Дія Сервітуту припиняється шляхом його розірвання за:

5.3.1. взаємною згодою сторін;

5.3.2. рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Сервітутом, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження земельної ділянки (її частини), яке істотно перешкоджає її використанню, з цих підстав, визначених законом.

5.4. Перехід права власності на земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Сервітуарія не є підставою для зміни умов або розірвання Договору.

6. Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору.

6.1. За невиконання або неналежне виконання Сервітуту сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

6.2. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

7. Прикінцеві положення

7.1 Якщо протягом дії Договору Сторони змінять свою назву, місцезнаходження, реквізити або будуть реорганізовані, а також при переході права до іншої особи, вони повинні негайно повідомити про це другу Сторону.

Також просив стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги представник позивача мотивував тим, що приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго»» входить до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18 березня 2020 р. № 221 «Про внесення змін до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави». Розпорядженням Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку пріоритетних для держави інвестиційних проектів до 2023 року» від 16 грудня 2020 року № 1581-р Будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська - Арциз із заміною АТ- 2 на ПС 330 кВ "Арциз" визнано пріоритетним для держави інвестиційним проектом. Прем`єр-міністр України доручив забезпечити будівництво нової ЛЕП 330 кВ Новоодеська - Арциз та запустити її в роботу не пізніше 01.07.24 р. На виконання Розпорядження КМУ № 1581-р, Доручення Прем`єр-міністру України від 14.06.2023 р. N217579/1/1-23 та з метою реалізації заходів для забезпечення більш надійної робити Об`єднаної енергетичної системи України, створення умов підвищення надійності енергосистеми її системоутворюючих повітряних ліній (ПЛ), які забезпечують транзит електроенергії НЕК Укренерго здійснюється реалізація проекту «Будівництво повітряної лінії (ПЛ) 330 кВ Новоодеська - Арциз». Розпорядженням Одеської обласної військової адміністрації від 30.06.2022 р. №375/А-2022 погоджено позивачу місце розташування об`єкта "Нове будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська - Арциз». Земельна ділянка, яка належить відповідача площею 0,1200 га за кадастровим номером :02:001:0021, розташована в межах проходження осі траси повітряних ліній 330 кВ «Новоодеська - Арциз». Позивач звертався з письмовими пропозиціями до відповідача про укладання договору сервітуту, відповіді не отримав.У зв`язку з вище викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 21.06.2024 року справу відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою суду від 23.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

До судового засідання представник позивача не з`явилася, з технічних причин провести судове засідання в режимі відеоконференції не виявилось можливим, раніше просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, також в матеріалах справи міститься відповідь на відзив представника позивача з викладеним обґрунтуваннями та поясненнями (а.с. 126-128).

Відповідач та її представник до судового засідання не з`явилися, проте представник надав відзив на позовну заяву з викладеним обґрунтуваннями та просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 116-119).

Також представник відповідача надав додаткові пояснення у справі (а.с. 144-149).

Представник третьої особи приватного підприємства «Проектний інститут «Укрспецзем» до судового засідання не з`явився, причини не явки суду не повідомив.

З урахуванням того, що сторони по справі надали всі письмові пояснення та висловили позиції, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріали з урахуванням письмових пояснень сторін.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, суд приходить до наступного висновку.

В силу ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Судом встановлено, що відповідачу належить земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0021, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 59-60).

У позовній заяві позивач посилається на те, що Розпорядженням Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку пріоритетних для держави інвестиційних проектів до 2023 року» від 16 грудня 2020 року № 1581-р Будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська - Арциз із заміною АТ- 2 на ПС 330 кВ "Арциз" визнано пріоритетним для держави інвестиційним проектом.

Прем`єр-міністр України доручив забезпечити будівництво нової ЛЕП 330 кВ Новоодеська - Арциз та запустити її в роботу не пізніше 01.07.24 р., Доручення від 14.06.2023 р. №17579/1/1-23 до листа керівника Офісу Президента України від 07.06.2023 р. №02-01/566.

На виконання Розпорядження КМУ № 1581-р, Доручення Прем`єр-міністру України від 14.06.2023 р. №17579/1/1-23 та з метою реалізації заходів для забезпечення більш надійної робити Об`єднаної енергетичної системи України, створення умов підвищення надійності енергосистеми її системоутворюючих повітряних ліній (ПЛ), які забезпечують транзит електроенергії НЕК Укренерго здійснюється реалізація проекту «Будівництво повітряної лінії (ПЛ) 330 кВ Новоодеська - Арциз».

Розпорядженням Одеської обласної військової адміністрації від 30.06.2022 р. №375/А-2022 погоджено позивачу місце розташування об`єкта "Нове будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська - Арциз», з використанням траси ПЛ 110 кВ із її перевлаштуванням у довколову ЛЕП, на території Одеського та Білгород Дністровського районів Одеської області (а.с. 104).

Позивачем забезпечено розробку відповідної землевпорядної документації та підготовлено проект відповідного договору про встановлення земельного сервітуту (а.с. 55-58), також приватним підприємством «Проектний інститут «Укрспецзем» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту встановленого на користь ПАТ «Національне енергетична компанія «Укренерго», кадастровий номер земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0021, на яку поширюється право сервітуту на користь НЕК «Укренерго» (а.с. 61-69).

Позивачем було направлено пропозицію від 31.07.2023 року до власника земельної ділянки ОСОБА_1 із пропозицією укласти договору сервітуту (а.с. 84-85).

Також у видані Чорноморські новини №50 від 07.12.2023 року опубліковано оголошення пропозиція про укладення договорів про встановлення земельних сервітутів (а.с. 87-90).

Як вбачається з роз`яснень викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 N 24-150/0/4-13 при вирішенні спорів щодо встановлення сервітуту судам слід з`ясовувати, чи звертався позивач з такою вимогою безпосередньо до власників майна і чи вирішувалося це питання між сторонами в добровільному порядку, чи не будуть внаслідок установлення сервітуту порушуватись права власників майна або інших його користувачів, чи може позивач задовольнити свою потребу у користуванні своїм майном інакше як установленням такого сервітуту. У рішенні суд повинен зазначити, в якій саме частині належного відповідачу майна встановлено сервітут і в якому розмірі, чітко визначити обсяг прав особи, що звертається з питанням обмеженого користування чужим майном.

Пунктом 22-2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7 роз`яснено, що встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого права.

Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом. Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту.

Із досліджених матеріалів справи та наданих доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0021.

Стаття 319 ЦК України вказує на той факт, що власність зобов`язує, а діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 395 ЦК України одним із видів речових прав на чуже майно є право користування (сервітут).

Згідно ст. 401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Таким чином, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі й у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту.

Стаття 99 ЗК України визначає види права земельного сервітуту, положення якої є такими, що встановлюють підстави, за наявності яких можливе звернення з вимогою про встановлення сервітуту як то: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Статтею 100 ЗК України закріплено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки відповідно до ч. 2 ст. 402 ЦК України.

За змістом ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, а запропонований спосіб встановлення земельного сервітуту є найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої його пропонується встановити.

Разом з тим, вказаний спір стосується передачі в користування частини належної відповідачу земельної ділянки для експлуатації опорної конструкції повітряної лінії електропередачі і спеціальним законом, який регулює відповідні правовідносини є Закон України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів».

Позивач НАК «НЕК «Укренерго» просить встановити право сервітуту на прокладання та експлуатацію повітряної лінії (ПЛ) 330 кВ. «Новоодеська- Арциз».

Згідно технічної документації, розробленої ПП «Проектний інститут «Укрспецзем» визначено, що документація розроблена з метою встановлення постійного права земельного сервітуту - для забезпечення експлуатації лінії електропередачі ПЛ 330кВ «Новоодеська-Арциз».

При цьому, ПП «Проектний інститут «Укрспецзем» при розробці вказаної проектної документації використало нормативи ДБН В.2.5-16-99 «Визначення розмірів земельних ділянок для об`єктів електричних мереж», затверджених наказом Держбуду України № 179 від 27.07.1999 року.

Зазначеним ДБН В.2.5-16-99 «Визначення розмірів земельних ділянок для об`єктів електричних мереж» унормовано порядок визначення розмірів земельних ділянок, які надаються у постійне та у тимчасове користування в період будівництва, для об`єктів електричних мереж напругою від 0,4 до 750 кВ.

Вказаними нормами не встановлено нормативи для визначення розмірів земельних ділянок для встановлення земельних сервітутів для об`єктів електричних мереж.

Позивач зазначив, що право зазначеного сервітуту полягає у наданні сервітуарію та/або підрядним організаціям, залученим до виконання робіт проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва та експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури.

Проте, як вбачається з вимог статті 16 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» підприємства, які будують чи експлуатують об`єкти енергетики та передачі електричної енергії, мають право використовувати земельні ділянки за договором про встановлення земельного сервітуту з власником чи користувачем земельної ділянки або за рішенням суду для розміщення об`єктів, зазначених у частинах другій та четвертій цієї статті, на праві постійних або строкових земельних сервітутів.

Згідно ч. 8 ст. 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» у договорі про встановлення земельного сервітуту для розміщення об`єктів енергетики та передачі електричної енергії зазначаються: зміст земельного сервітуту, кадастровий номер земельної ділянки, щодо якої встановлюється земельний сервітут (за наявності), площа земельної ділянки, на яку поширюється дія земельного сервітуту, місце розташування земельної ділянки, кадастровий номер, розмір плати за встановлення сервітуту, строк дії сервітуту. Типова форма договору правостановлення земельного сервітуту затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постійні земельні сервітути можуть встановлюватися для розміщення споруд опорних конструкцій повітряних ліній електропередачі, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів, пристроїв і споруд.

Строкові земельні сервітути можуть встановлюватися на період будівництва чи проведення планових ремонтних робіт лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури.

Постійні або строкові земельні сервітути можуть встановлюватися для: будівництва, реконструкції, капітального ремонту, розміщення експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури; проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури; розміщення на земельній ділянці інформаційних щитів, попереджувальних знаків, які стосуються будівництва та експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури; проведення вишукувальних, дослідних та інших робіт для будівництва лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури.

Позивач ПАТ «НЕК «Укренерго» просить встановити сервітут для експлуатації повітряної лінії (ПЛ) 330кВ. «Новоодеська-Арциз», при цьому визначаючи, що такий сервітут необхідний для проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва та експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури, що по-суті є іншим видом сервітуту, які кожним окремо потребують доведенню необхідності їх встановлення та умов їх встановлення.

Закон визначає, що за рішенням суду може встановлюватися сервітут тільки для розміщення об`єктів енергетичної інфраструктури, а не кабелів, які поєднують такі об`єкти.

Позивач не зазначає в позові жодного об`єкту енергетичної інфраструктури, що потребує встановлення сервітуту у судовому порядку, також позивач у наданій позовній заяві не визначив, у якому напрямку йому необхідно прохід, проїзд тощо для будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури та, особливо, не визначив відсутності іншої можливості проходу, проїзду тощо до місця будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури окрім як через частину належної мені земельної ділянки.

Крім того, графічне зображення межі земельної ділянки для встановлення постійного та строкового сервітуту, копію якого додано до позовної заяви та підписано директором ПП «Проектний інститут «Укрспецзем» визначено місця розташування опор ЛП 330 кВ. «Новоодеська-Арциз» без прив`язки до місцевості та до матеріалів проекту будівництва зазначеної ПЛ.

Як вбачається з позовних вимог, позивач просить суд встановити сервітут щодо 0,0778 га земельної ділянки. Загальна площа належної відповідачу ділянки складає 0,1200 га. Тобто, позивачем пропонується встановити земельний сервітут, який практично унеможливить користування відповідачем більшою частиною земельної ділянки за цільовим призначенням (для ведення садівництва) на постійній основі.

На підставі вимог частини четвертої статті 4 статті 98 Земельного кодексу України земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до пунктів 6, 7 Правил охорони електричних мереж для створення нормальних умов експлуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки здійснюються заходи, у тому числі, встановлюються охоронні зони.

Для захисту населення від впливу електричного поля повітряних ліній електропередачі напругою 330 кВ і вище встановлюються санітарно-захисні зони відповідно до вимог Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом МОЗ від 19 червня 1996 р. № 173.

Згідно статті 32 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» в охоронних зонах кабельних ліній електропередачі власникам і користувачам земельних ділянок, фізичним і юридичним особам забороняється: саджати дерева та кущі; зводити будинки, споруди будь-якого призначення; виконувати роботи із застосуванням ударних механізмів, скидати вантажі масою понад п`ять тон; зливати їдкі і такі, що спричиняють корозію, речовини, пально-мастильні матеріали.

Тому заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що будівництво зазначеної ЛП 330 кВ. призведе до встановлення відповідних зон по обидва боки від такої лінії, що дорівнюють 20 м. санітарно-захисної зони та 30 м. охоронної зони лінії. Розміри таких зон з урахуванням графічного зображення межі земельної ділянки для встановлення сервітуту, наданого позивачем, розповсюджуються на практично на всю належну мені земельну ділянку, що унеможливить її використання за цільним призначенням та у межах, визначених статтею 35 ЗК України (для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо), чим порушують її право щодо користування та розпорядженням земельною ділянкою, закріплене Конституцією України а також нормами діючого законодавства.

У зв`язку із вище викладеним, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку із порушенням прав землевласника при встановленні сервітуту в частині унеможливлення відповідачем користування земельною ділянкою за цільовим призначенням.

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що оскільки доводи позивача не ґрунтуються на безспірних доказах, що містяться у справі та нормах чинного законодавства, тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 401, 402, 403, 404 ЦК України, 98, 99, 100, 186 ЗК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 259, 263-265, 287, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Проектний інститут «Укрспецзем» про встановлення права постійного земельного сервітуту залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Горяєв

Повний текст рішення складено 19.02.2026 року.