Провадження №2/523/2195/26
УХВАЛА

"16" лютого 2026 р. м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судових засідань Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 24 в м. Одесі, в приміщенні суду цивільну справу № 523/16626/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 23.10.2024 було постановлено проводити розгляд справи у в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином сповіщеними про час та місце слухання справи.

Представник відповідача ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просив залишити даний позов без розгляду у зв`язку з повторною неявкою сторони позивача в судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до приписів п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд констатує, що в судовому засідання, яке відбулося 26.08.2025 були присутніми представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 .

Представник позивача ОСОБА_3 пояснила, що наявні у матеріалах справи квитанції про сплату коштів ОСОБА_2 не стосуються погашення заборгованості за Договором позики від 02.02.2022.

Представник відповідача ОСОБА_4 заявив, що позивач ОСОБА_1 вводить суд в оману з приводу дійсних обставин справи. Зокрема, представник відповідача зазначив, що ОСОБА_2 здійснив в повному обсязі погашення заборгованості за договором позики, який є предметом розгляду даної справи. Будь яких інших договорів між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено не було.

У зв`язку із встановлення дійсних обставин справи та встановлення чи дійсно мало місце введення позивачем суд в оману, суд повідомив представника позивача ОСОБА_3 , що визнає обов`язковому явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання.

Вказана обставина також підтверджується Протоколом судового засідання № 5022514 від 26.08.2025.

Однак, у наступні судові засідання, які було призначено судом на 28.10.2025 та 09.12.2025, ані позивач ОСОБА_1 , ані представник позивача в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку судових повісток до електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд» позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_3 .

У наступне судове засідання, яке відбулося 09.12.2025 представник відповідача ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву, в якій просив суд ще раз визнати обов`язковою явку позивача для надання особистих пояснень з приводу предмета спору, а саме Договору позики від 02.02.2022, оскільки, як зазначалося стороною відповідача у попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 вводить суд в оману з приводу дійсних обставин справи.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 09.12.2025 судом було постановлено визнати обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання та відкладено слухання справи на 16.02.2026 на 10 год 50 хв.

Суд констатує, що ухвалу суду від 09.12.2025 позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 отримали 26.12.2025, що підтверджується довідками про доставку ухвали суду до електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд» позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_3 .

Вище викладене свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 був достеменно повідомлений про той факт, що суд визнав його обов`язкову явку в судове засідання для з`ясування всіх необхідних обставин справи.

Однак, у судове засідання 16.02.2026 ані позивач ОСОБА_1 , ані представник позивача не з`явилися, із будь якими заявами чи клопотаннями до суду не зверталися.

З огляду на вище викладене, суд доходить висновку, що належним чином повідомлений позивач про час та місце слухання справи та про те, що суд визнав його явку в судове засідання обов`язковою, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин для розгляду ініційованого ним позову.

В силу приписів ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі "Гінчо проти Португалії" передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Також у рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово підкреслювалось, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом ("Кресс проти Франції", п. 72; "Ф.С.Б. проти Італії", рішення від 28.08.1991, п. 33; "Т. проти Італії", рішення від 12.10.1992, п. 26; "Кайя проти Австрії", п. 28 від 08.06.2006; "Надточий проти України", рішення від 15.05.2008, п. 26).

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 по справі №17-рп/2011 визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01.04.2008, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007).

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно приписів ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на викладені вище обставини, враховуючи те, що суду не надано жодного доказу в підтвердження поважності повторної неявки сторони позивача в судове засідання для розгляду цивільної справи за ініційованим ним позовом, суд приходить до переконання, що даний позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 223, 257, 260, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду.

Повний текс ухвали суду складено 23 лютого 2026 року.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер