Справа № 682/3390/25
Провадження № 2/682/294/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Маршал І.М.,

з участю секретаря судових засідань Захарчук С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

ТОВ «Деал Фінанс Груп» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.01.2025 року між ТОВ "Фінансова Компанія "Майбіз" та відповідачем укладено кредитний договір № ДП0010625 у формі електронного документа з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Після вчинених дій щодо укладення договору відповідачу було здійснено переказ коштів в сумі 10000,00 грн. Кредит було надано на умовах строковості, платності та повернення строком на 98 днів із фіксованою процентною ставкою 0,9% в день, комісією за надання кредиту в розмірі 30,00% від суми кредиту, що становить 3000,00 грн.

14.10.2025 року між ТОВ "ФК "Майбіз" та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 14/10/25 відповідно до умов якого ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № ДП0010625 від 23.01.2025.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу заборгованість відповідача перед позивачем становить 15495,22 грн. з яких:

- 8951,78 грн. заборгованість по тілу кредиту;

- 5639,90 грн. загальна заборгованість по відсотках;

- 903,54 грн. комісія за надання кредиту.

Відповідач не виконав перед новим кредитором свої зобов`язання з повернення кредитної заборгованості, тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу.

Сторона позивача в позові клопотала про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подавав.

Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.01.2025 року між ТОВ "Фінансова Компанія "Майбіз" та відповідачем укладено кредитний договір № ДП0010625 у формі електронного документа з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Після вчинених дій щодо укладення договору відповідачу було здійснено переказ коштів в сумі 10000,00 грн. Кредит було надано на умовах строковості, платності та повернення строком на 98 днів із фіксованою процентною ставкою 0,9% в день, комісією за надання кредиту в розмірі 30,00% від суми кредиту, що становить 3000,00 грн.

14.10.2025 року між ТОВ "ФК "Майбіз" та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 14/10/25 відповідно до умов якого ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № ДП0010625 від 23.01.2025.

Так, відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу та розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед позивачем становить 8 951,78 грн. заборгованість по тілу кредиту; 5 639,90 грн. загальна заборгованість по відсотках.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти.

Зі ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України суд знаходить обгрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) та заборгованості по процентах за користування кредитом.

Що ж стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в розмірі 903,54 грн., то суд знаходить вказану вимогу необгрунтованою, оскільки така суперечить приписам п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідно до якого у період дії в Україні воєнного стану (введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX) та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 4 500 грн., суд приймає до уваги викладене нижче.

На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів позовної заяви копію договору про надання правничої допомоги з додатками до нього, що засвідчуть вказаний розмір витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Суд, враховуючи пропорційність задоволених вимог до ціни позову, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 4 237,63 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягненню підлягають судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 281,16 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 530, 536, 549- 552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 274, 277 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (), місце знаходження: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, офіс 40/3, НОМЕР_2 у АБ "Південний", код банку -328209, кредитну заборгованість в розмірі 14 591,68 грн., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 281,16 грн. та 4 237,63 грн. витрат на правничу допомогу.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Маршал І. М.