Провадження №2/447/36/26
Справа №447/2818/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

02.02.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області, про позбавлення батьківських прав,

позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача Вошик В.Б. ,

Процесуальні дії у справі.

02.10.2024 на адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову позивач покликається на те, що 02.09.2008 між сторонами укладено шлюб. Під час шлюбу у сторін народилися п`ятеро дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 17.05.2022 шлюб між сторонами розірвано. 10.01.2022 Миколаївським районним судом Львівської області було видано виконавчий лист за результатами розгляду справи про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 . Позивач вказує, що після припинення фактичних шлюбних відносин з відповідачем, ОСОБА_2 не цікавився життям спільних дітей, не відвідував їх навчальні заклади, не виявляв бажання приймати участь у їх вихованні, не надавав матеріальної допомоги. Усі питання, пов`язані з вихованням дітей, вирішуються ОСОБА_1 самостійно, без участі та підтримки відповідача. Відповідач ОСОБА_2 двічі притягувався до кримінальної відповідальності та один раз до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КК України та ч. 3 ст. 183-1 КУпАП відповідно. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує їх необхідним, не цікавиться навчанням, медичним доглядом. Зазначила, що до відповідача ОСОБА_2 неодноразово застосовувалися заходи, які вказували, що такому необхідно змінити свою поведінку до дітей, почати дбати про їх розвиток і забезпечувати матеріально. Однак, ОСОБА_2 не реагував на них жодним чином, поведінка відповідача не змінилася у кращу сторону. Вважає, що наведене свідчить про ухилення від виконання його батьківських обов`язків, вказує на свідоме небажання належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дітей та займатись їх вихованням.

29.10.2024 на адресу суду надійшла відповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача із ГУ ДМС України у Львівській області.

Ухвалою суду від 30.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу надано строк для подання відзиву, заперечень на позовну заяву.

Копію ували від 30.10.2024, копію позовної заяви з доданими до такої документами, відповідач ОСОБА_2 отримав 16.11.2024, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду та міститься у матеріалах справи (а.с. 39).

Відповідач у встановлений строк відзиву не подав.

11.11.2024 до суду надійшло клопотання третьої особи Служби у справах дітей Стрийської РДА, у якому представник третьої особи просила суд замінити третю особу у справі як неналежну, оскільки за місцем проживання дітей такою буде орган опіки та піклування Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області (а.с. 40-41).

11.12.2024, 21.01.2025 представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Вошик Б.В. подав клопотання про долучення доказів (а.с. 42-47, 51-55).

25.02.2025 на адресу суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про заміну третьої особи (а.с. 57-64).

24.03.2025 постановлено ухвалу, якою залучено до участі у справі третю особу - орган опіки та піклування Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області та зобов`язано подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі ч. 5 ст. 19 СК України.

01.04.2025 позивач ОСОБА_1 подала клопотання про виклик до суду неповнолітніх дітей для надання поясенень (а.с. 68-73).

03.06.2025 позивач ОСОБА_1 подала клопотання про долучення доказів, у тому числі копію висновку органу опіки та піклування Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області (а.с. 75-82).

03.06.2025 постановлено ухвалу щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Судові засідання були неодноразово відкладені у зв`язку з неявкою представників третьої особи - органу опіки та піклування Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області, явка яких у судових засіданнях була визнана обов`язковою.

У судовому засіданні 30.09.2025 представник третьої особи - органу опіки та піклування Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області Турчак О.Є. висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача підтримала. Пояснила суду, що сім`я ОСОБА_9 , тобто позивач із дітьми, проживають на території Гніздичівської громади з 2021 року. Батька дітей не бачила. Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 складений органом опіки та піклування у встановленому законом порядку та підставі переліку поданих документів позивачем. Вказала, що в комісії було два варіанти або видавати висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, або недоцільності позбавлення таких прав. Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача було ухвалено, зокрема, на підставі акту про обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, проживання дітей, з урахуванням думки дітей, пояснень сусідів. Було здійснено виклики обох сторін позивача та відповідача, враховано чи має ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів, чи забезпечує сім`ю фінансово. На запитання представника відповідача повідомила, що акт обстеження умов проживання дітей, пояснення жителів с. Ганнівці було отримано від позивача ОСОБА_1 , які вона подавала разом із заявою про надання висновку органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав відповідача. ОСОБА_2 на засідання комісії не з`являвся, хоча був належним чином повідомлений про дату та час проведення засідань, з дітьми було проведено спілкування. Однак, вказала, що доказів належного повідомлення ОСОБА_2 не може надати, оскільки такі містяться в органі опіки та піклування. У зв`язку з наведеним судове засідання було відкладено.

У судовому засіданні 10.11.2025 представник третьої особи - органу опіки та піклування Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області Семчишин О.М. висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно п?яти спільних дітей сторін підтримала. Вказала, що позивач ОСОБА_1 звернулася до селищної ради із заявою про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача стосовно їх п`ятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Засідання комісії відбувалося двічі, а саме 20.05.2025 та 26.05.2025. ОСОБА_2 був належним чином повідомлений, проте, він не з`явився, неявки не повідомив, на дзвінки не відповідав. Відтак комісія проводила засідання за його відсутності. Орган опіки та піклування, розглянувши документи, надані ОСОБА_1 , прийшов висновку щодо доцільності позбавлення такого батьківських прав. На запитання представника відповідача представник третьої особи вказала, що повідомлення ОСОБА_2 про засідання відбувалося засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», пред`явила повідомлення про вручення поштового відправлення для огляду. 17.05.2025 було вручено лист. Однак, на такому відсутній підпис одержувача. Інший лист було отримано 31.05.2025. На запитання головуючого вказала, що ОСОБА_2 було надіслано виклики на засідання комісії. Надала для огляду лист про виклик на засідання комісії. Опису вкладення до відправлення не надала. Повідомила, що свідчення сусідів були долучені ОСОБА_1 до заяви про надання висновку, пояснень від сусідів комісія самостійно не отримувала. Жодного разу з батьком дітей не спілкувалися. Щодо батька іншої інформації немає.

10.11.2025 постановлено ухвалу, якою залучено до участі в судовому засіданні спеціаліста в галузі психології (дитячої психології) служби у справах дітей Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, зобов`язано службу у справах дітей Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області забезпечити участь спеціаліста в галузі психології (дитячої психології) в судовому засіданні з метою проведення допиту неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Копію ухвали скеровано до служби у справах дітей Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області для виконання та забезпечення явки в галузі психології (дитячої психології) служби у справах дітей Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області в призначене судове засідання, яку було отримано 26.11.2025, що стверджується копією супровідного листа, який міститься у матеріалах справи.

У судовому засіданні 08.12.2025 судом, за участі спеціаліста в галузі психології (дитячої психології) служби у справах дітей Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області Іванців Л.М., відповідно до ч. 2 ст. 171 Сімейного кодексу України, за правилами, передбаченими ст. 232 ЦПК України, з`ясовано думку щодо позову спільних неповнолітніх дітей сторін:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вказала, що ставиться нормально до позбавлення батьківських прав її батька у зв`язку із тим, що він зробив. Вказала, що такий приїхав серед ночі за місцем їх проживання у нетверезому стані, ображав маму, обзивав її, хотів побачитися із усіма дітьми. Сусіди його розборонили. Не контактує з батьком 3-4 місяці, він не дзвонить і не пише. Останній раз писав, що приїде і не приїхав. Грошових коштів не дає. Не проживає з ними вже 4 роки. Вважає, що батьку на них всеодно. Останній раз дарував подарунки 2 року тому. Не привітав із днем народження.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що не спілкується з батьком. Останній раз вони спілкувалися у червні 2025 року. Протягом 5 років батько не проживає з ними з матір`ю. У батьків були конфлікти, бо батько приходив додому п`яний, бив маму. Батько навчанням не цікавиться, особистими справами теж. До позбавлення батьківських прав їх батька ставиться нормально, хоче, щоб його позбавили батьківських прав.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка повідомила, що у них погані стосунки з батьком, він бив маму, кричав. Вона не хоче з ним мати справ. Минулого року і цього року з днем народження батько не вітав.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дитина навчається у третьому класі загальноосвітньої школи. Не знає батька, не бачив його, знає, що батько «у Крупську ». Батько до нього не дзвонив, давно приїжджав, але він його не бачив. Тато передавав подарунок на день народження.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який вказав, що батька не знає, живе тільки з мамою, тато до них не приходить.

У судовому засіданні 22.01.2026 позивач ОСОБА_1 просила задоволити позов, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх спільних п`ятьох дітей. В обґрунтування позову навела доводи, викладені нею у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 протягом проведення розгляду справи до суду не з`являвся, однак, участь у справі брав його представник - адвокат Вошик В.Б.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Вошик В.Б. просив відмовити у задоволенні позову. Заперечував, що його довіритель ОСОБА_2 отримував повідомлення на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Гніздичівської селищної ради, за результатами якого було надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . Зазначив, що відповідачем не було отримано повідомлень з органу опіки та піклування, оскільки на повідомленні про вручення поштового відправлення, яке було отримано 17.05.2025, відсутній підпис отримувача, інший лист було отримано 31.05.2025, тобто після проведення засідання. В обох випадках до відправлення не долучено опису вкладення такого відправлення, отже, не доведено факту відправлення та отримання відповідачем виклику на засідання комісії. Вважає, що третьою особою не виконано рішення суду, а саме ухвалу, якою судом зобов`язано надати письмовий висновок щодо розв`язання спору, проте, такими було надано висновок за заявою позивача ОСОБА_1 .

Вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, таке не буде відповідати найкращим інтересам п`ятьох дітей, вказав, що доцільним у даному випадку буде попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Суд встановив:

Сторони у справі записані батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується копіями свідоцтв про народження серій НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 відповідно (а.с. 19-23).

Заочним рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 17.05.2022 у справі №443/1773/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позов задоволено, шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 24.06.2022 (а.с. 9-10).

Згідно з копією розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, проведеного головним державним виконавцем Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Комарницькою О.В., при примусовому виконанні виконавчого листа №447/2410/21, виданого 10.01.2022 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, станом на 31.07.2024 сукупний розмір заборгованості становить 134 080,69 грн. Також станом на 31.07.2024 відповідачем сплачено 170 725,49 грн. (а.с. 11-12).

Відповідно до копії витягу №647 про зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, виданого 12.08.2024 виконавчим комітетом Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_1 , позивач та п`ятеро спільних дітей сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровані та проживають у АДРЕСА_1 (а.с. 13).

На підтвердження доводів, викладених у позовній заяві, позивачем долучено витяги з Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с. 24, 25, 26).

Проте, суду не було подано належним чином засвідчений копій вироків та постанови Миколаївського районного суду Львівської області про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної та адміністративної відповідальності. Клопотання про витребування доказів також позивачем не було заявлено.

Згідно з копією розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, проведеного заступником начальника Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Комарницькою О.В., при примусовому виконанні виконавчого листа №447/2410/21, виданого 10.01.2022 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, станом на 28.02.2025 сукупний розмір заборгованості становить 38 336,01 грн. Також станом на 28.02.2025 відповідачем сплачено 334 366,17 грн. (а.с. 77-78).

Відповідно до копії висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача, оскільки такий свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. Діти фактично залишилися на утриманні матері ОСОБА_1 , яка самостійно займається вихованням і навчанням п`ятьох дітей, дбає про їхнє здоров`я та добробут. Батько фактично самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо виховання, навчання, розвитку та утримання дітей (а.с. 79-80).

Рішення виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області, яким затверджено вказане рішення подано до суду не було.

Відповідно до копії відповіді Миколаївського ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ на адвокатський запит, поданий представником відповідача, ОСОБА_2 є платником аліментів згідно з виконавчим листом №447/2410/21, виданого 10.01.2022 Миколаївським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утриманні дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 600,00 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи з 29.07.2021. Станом на 25.09.2024 заборгованість по сплаті аліментів погашена в повному обсязі, борг зі сплати аліментів відсутній (а.с. 43).

Згідно з копією характеристики ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виданої старостою с. Крупське, відповідач зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 . Розлучений, від шлюбу з ОСОБА_1 має 5 неповнолітніх дітей. Діти зареєстровані та проживають за адресою реєстрації матері. ОСОБА_2 спокійний, врівноважений, морально стійкий. Громадського порядку у селі не порушує. Бере участь у громадському житті села, у 2020 році власними силами встановив та окультурив тротуар при вході у Народний Дім с. Крупське. Час від часу працює на будівництві, планує займатися фермерським господарством, а саме розведенням овець. Із сусідами проживає у злагоді. Скарг з боку односельців та сусідів із приводу норм добросусідства та порушення громадського порядку у сільську раду не поступало. Був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 183-1 КУпАП (а.с. 44).

Оцінка суду.

При вирішенні цього спору суд, передусім, бере до уваги інтереси п`ятьох неповнолітніх дітей, враховує положення та принципи Загальної декларації прав людини, Декларації прав дитини, Конвенції ООН про права дитини, Європейської соціальної хартії, Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства», Сімейного кодексу України, на підставі яких дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, особливої уваги, має право на особливий захист і допомогу для її благополуччя та гармонійного розвитку. Кожна дитина має право на піклування батьків.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789 ХІІ (78912) від 27.02.1991, та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно із ст. 9 Конвенції, держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім за інтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч. 1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 11 вищевказаного Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1, 4, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 СК України, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 14 вищевказаного Закону передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Відповідно до зазначеної правової норми батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров?я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 встановлено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Для того, щоб позбавлення батьківських прав було «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може таке найкраще задоволити інтереси дитини.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07.12.2006).

У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017 у справі «М. С. проти України», суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

ЄСПЛ у справі «Ньяоре проти Франції» зазначив, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв?язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (справа «Скоццарі та Дж?юнта проти Італії»).

Відтак, необхідно встановлювати не лише наявність або відсутність виняткових обставин, коли дитина може бути розлучена зі своїми батьками, а крізь призму врахування найкращих інтересів дитини, виходячи із рівності прав батьків щодо дитини, встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені ст. 166 СК України.

Розірвання сімейних зв?язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення матері, батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов?язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Відповідно до п. 15, 16, 18 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов?язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об?єктивного з?ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Так, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов?язків.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 ЄСПЛ прийшов висновку, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення батьківських прав, покладено на позивача.

Під час розгляду даної справи суду надано докази того, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою ВР від 27.02.1991, держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Стаття 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей наділяє суд повноваженнями надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на вільне висловлювання особистої думки, формування власних поглядів, розвиток власної суспільної активності, отримання інформації, що відповідає її віку.

Згідно з вимогами ст. 45 ЦПК України, під час розгляду справи малолітня або неповнолітня особа має право безпосередньо або через представника чи законного представника висловлювати свою думку та отримувати його допомогу у висловленні такої думки.

Відповідно до ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

У судовому засіданні 08.12.2025 судом, за участі спеціаліста в галузі психології (дитячої психології) служби у справах дітей Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області Іванців Л.М., відповідно до ч. 2 ст. 171 Сімейного кодексу України, за правилами, передбаченими ст. 232 ЦПК України, з`ясовано думку щодо позову спільних неповнолітніх дітей сторін: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Усі діти, окрім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з огляду на його вік та усвідомлення того, що відбувається, висловили свою згоду із позовом, який було пред?явлено їх матір?ю ОСОБА_1 до їх батька ОСОБА_2 про позбавлення його відносно них батьківських прав. При поясненні причини покликалися на те, що батько припинив спілкування з ними у червні-липні 2025 року, не телефонує до них, не надає їм грошових коштів. Суд звертає увагу, що позов надійшов до суду 02.10.2024. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача за аліментними зобов?язаннями погашена. Також дітьми було повідомлено, що батьки сварилися, батько вчиняв домашнє насильство.

Діти мають право на врахування їхньої думки і на те, щоб бути заслуханими з питань, що торкаються їх інтересів. Зокрема, в силу того, як із спливом часу діти стають більш зрілими і здатними сформулювати свою думку, суди повинні належним чином враховувати їх погляди і почуття, а також їх право на повагу до їхнього особистого життя. Водночас їх погляди необов`язково залишаються незмінними, і їх заперечення, яким слід надавати належного значення, необов`язково є достатніми для того, щоб превалювати над інтересами батьків, особливо щодо того, що стосується регулярного спілкування зі своєю дитиною. Вочевидь право дитини на висловлення своєї думки не потрібно тлумачити як фактичне надання дітям безумовного права вето без аналізу будь-яких інших факторів або без проведення оцінки для визначення їхніх найкращих інтересів (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.04.2024 у справі №553/449/20 (провадження №61-2701св24)).

З огляду на те, що сімейні відносини мають непростий характер, стосунки у сім?ї можуть час від часу можуть покращуватися та погіршуватися, суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, відтак, втручання у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, будуть необхідними у демократичному суспільстві та відповідатимуть якнайкращим інтересам дитини, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини. Самої лише бездіяльності з боку батька недостатньо для того, щоб зробити висновок про наявність виняткових обставин, за яких можливо позбавити його батьківських прав. Щодо вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно дітей та позивача ОСОБА_1 матеріали справи не містять доказів про таке, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо висновку органу опіки і піклування органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 79-80) суд зазначає наступне.

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч. 4 ст. 19 СК України).

Частинами 5, 6 статті 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача, оскільки такий свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. Діти фактично залишилися на утриманні матері ОСОБА_1 , яка самостійно займається вихованням і навчанням п`ятьох дітей, дбає про їхнє здоров`я та добробут. Батько фактично самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо виховання, навчання, розвитку та утримання дітей. До вказаного висновку орган опіки та піклування прийшов у зв?язку із тим, що до виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради як до органу опіки та піклування звернулася ОСОБА_1 із заявою про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно їх п?ятьох спільних дітей.

У висновку міститься інформація про те, що 20.05.2025 та 26.05.2025 відбулись засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Гніздичівської селищної ради, на якому було розглянуто заяву ОСОБА_1 . За результатами розгляду даної заяви та доданих до неї документів на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Гніздичівської селищної ради та встановлено, що неповнолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітні: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є спільними дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серій НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 відповідно.

На підставі рішення суду від 17.05.2022 у справі №443/1773/21 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Мати дітей ОСОБА_1 разом із дітьми зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою №27 від 28.05.2025, виданою ТОВ «Декада 2000», ОСОБА_1 з 15.05.2023 працює в аптечному пункті «Пульс» №32, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується наказом про прийняття на роботу №213-К/ТР від 11.05.2023.

Згідно з довідками про отримання (неотримання) допомоги, виданих, УСЗН Стрийської РДА 09.05.2025 №419 та 12.05.2025 №434, ОСОБА_1 перебуває на обліку в УСЗН Стрийської РДА та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім?ям щомісячно в сумі 13 395,76 грн. та державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю в сумі 2 361,00 грн.

Батько дітей ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на даний час з дітьми не проживає, не цікавиться їх життям, навчанням, станом здоров?я, не надає жодної матеріальної підтримки та має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей. Дана інформація підтверджується наступними документами.

- актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства / фактичного місця проживання особи, виданий Гніздичівською селищною радою 08.05.2025 №26, у якому зазначено, що ОСОБА_1 разом із дітьми проживає у АДРЕСА_1 , де і зареєстрована, батько дітей з ними не проживає, спільного господарства не веде та не допомагає дітям;

- довідкою №75, видана Рудянським закладом загальної середньої освіти Гніздичівської селищної ради 07.05.2025, про те, що діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 навчаються в даному закладі. Батько дітей ОСОБА_2 не цікавиться їхнім навчанням та вихованням, школу та батьківські збори не відвідує;

- довідкою №22, виданою Львівським професійним коледжем готельно-туристичного та

ресторанного сервісу 20.01.2025, про те, що ОСОБА_4 , навчається в даному закладі, в групі №1.96 за спеціальністю майстер готельного обслуговування, на денній формі навчання. Зі слів матері дівчинки ОСОБА_1 , останніх 2 місяці батько ОСОБА_2 інколи дзвонить до старшої дочки, обіцяючи, що відвідає її за місцем навчання, однак, жодного разу не з?явився ні в навчальному закладі, ні за місцем проживання дівчинки;

- розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, виданим Миколаївським відділом Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.03.2025 №B3-168/24, ВП НОМЕР_8, боржник ОСОБА_2 має сукупний розмір заборгованості з 29.07.2021 по 28.02.2025 у сумі 38 336,01 грн.

Факт ухилення батька ОСОБА_2 від виконання батьківський обов?язків також підтверджують жителі с. Ганнівці: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . В своїх письмових свідченнях від 10.05.2025 вищевказані громадяни стверджують, що мати дітей ОСОБА_1 проживає разом з своїми п?ятьма дітьми по АДРЕСА_1 , батько дітей ОСОБА_14 останні кілька років не приїжджає до дітей, не цікавиться їхнім життям, здоров?ям, навчанням, добробутом, не бере жодної участі у вихованні.

Згідно з медичним заключенням №13 на дитину(підлітка) інваліда з дитинства у віці до 18 років від 10.06.2024 (дійсне до 01.07.2026) малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має захворювання (патологічний стан) розлади психіки внаслідок дисфункції головного мозку з мовними, когнітивними, емоційно-вольовими порушення соцадаптації. З довідки про надані реабілітаційні послуги та результати комплексної реабілітації від 0І.11.2024, виданої КНП ЛОР «Клінічний центр дитячої медицини» СП «Західноукраїнський спеціалізований центр», ОСОБА_7 проходив курс реабілітації в даному закладі та надалі має рекомендації щодо подальшого диспансерного спостереження в профільних спеціалістів, супроводу ерготерапевта / фізичного терапевта, заняття з логопедом та психологом. Зі слів ОСОБА_1 , вона з сином ОСОБА_15 самостійно проходить необхідні обстеження, реабілітацію, лікування, що відповідно потребує додаткового часу та коштів, які батько хлопчика не надає.

Крім цього, не зважаючи на те, що громадянин ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення засідань з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Гніздичівської селищної ради, де відбувався розгляд заяви його колишньої дружини ОСОБА_1 щодо надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно їх п?ятьох дітей, він не був присутній на жодному з них та не надав жодних пояснень щодо причин його відсутності, не відповідав на телефонні дзвінки.

У висновку вказано, що Гніздичівська селищна рада виходить із інтересів дітей, а відтак, вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки обставини виконання батьківських обов?язків з боку батька щодо дітей мають протиправний характер. Діти фактично залишилися на утримані матері ОСОБА_1 , яка самостійно займається вихованням і навчанням п?ятьох дітей, дбає про їхнє здоров?я та добробут. Батько фактично самоусунувся від виконання своїх обов?язків щодо виховання, навчання, розвитку та утримання дітей.

Рішення виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області, яким затверджено вказане рішення подано до суду не було.

Проаналізувавши наданий висновок органу опіки та піклування, заслухавши пояснення представника органу опіки та піклування, надані у судовому засіданні, доводи представника відповідача, які адвокат Вошик В.Б. навів на підтвердження необґрунтованості висновку та недостатності як доказу щодо позбавлення батьківських прав його довірителя відносно п?ятьох дітей, суд вважає такі доводи підставними та такими, що заслуговують на увагу.

По-перше, висновок органу опіки та піклування було надано лише після звернення у травні 2025 року позивача ОСОБА_1 до виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради як органу опіки та піклування.

Поряд із цим, 24.03.2025 судом було постановлено ухвалу, якою залучено до участі у справі третю особу - орган опіки та піклування Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області та зобов`язано подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі ч. 5 ст. 19 СК України.

По-друге, орган опіки та піклування у висновку покликався лише на докази, які були надані самою позивачем ОСОБА_1 , що також було підтверджено у судовому засіданні представником третьої особи Семчишин О.М. , зокрема, акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства / фактичного місця проживання особи, виданий Гніздичівською селищною радою 08.05.2025 №26; довідки закладів освіти, де навчаються спільні діти сторін; письмові пояснення сусідів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які не були безпосередньо опитані органом опіки та піклування, але враховано як доказ, який був наданий позивачем при зверненні із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

По-третє, у висновку не вказано думки п?ятьох дітей щодо спору, не висвітлено чи проводилося опитування спеціалістом органу опіки та піклування. Відтак вбачається, що комісією не було заслухано дітей, не з?ясовано їх позиції щодо питання, яке безпосередньо їх стосується, всупереч вимогам СК України.

По-четверте, орган опіки та піклування у висновку та в судовому засіданні представник органу опіки та піклування вказали, що відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення засідання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 на комісії, яке відбувалося двічі, а саме 20.05.2025 та 26.05.2025, не з`явився, неявки не повідомив, на дзвінки не відповідав. Відтак комісія проводила засідання за його відсутності. У висновку нічого не йдеться про повідомлення ОСОБА_2 . Проте, у судовому засіданні представником органу опіки та піклування вказано, що сповіщення ОСОБА_2 про засідання відбувалося засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», для огляду було надано повідомлення про вручення поштового відправлення. З?ясовано, що 17.05.2025 було вручено поштове відправлення на ім?я ОСОБА_2 . Однак, на такому був відсутній підпис одержувача. Інше поштове відправлення на адресу відповідача було отримано 31.05.2025. Представник органу опіки та піклування на запитання головуючого вказала, що ОСОБА_2 у тих поштових відправленнях було надіслано виклики на засідання комісії, надала для огляду сам лист про виклик на засідання комісії, однак, опису вкладення до відправлення не надано.

Відтак, вказаний висновок є невмотивованим і винесеним без достатніх правових підстав.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно їх спільних із позивачем п?ятьох дітей не забезпечуватиме інтересів самих дітей, суперечить таким інтересам. Позивачем не доведено умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, не надано доказів у чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення батька по відношенню до їх дітей.

Суд вважає, що ставлення до батьківства відповідачем не є зразковим, однак, суд враховує його активну позицію заперечення щодо позбавлення батьківських прав, те, що у кожному судовому засіданні його інтереси представляв адвокат Вошик В.Б., який виступав категорично проти позбавлення його довірителя батьківських прав, таке свідчить про певне усвідомлення не зовсім позитивної поведінки стосовно виконання батьківських обов`язків та намагання таку виправити, уникнувши негативних для себе наслідків при задоволенні позову.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а також те, що в інтересах дітей є турбота та підтримка і з боку матері, і з боку батька, позбавлення батьківських прав у даному випадку не є доцільним, оскільки така міра відповідальності є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому, суд вважає, що необхідно відмовити в задоволенні позову.

Водночас суд звертає увагу відповідача на те, що звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав свідчить про те, що він бере недостатньо активну участь у житті дітей, що в майбутньому може бути підставою для повторного звернення до суду з таким же позовом у зв?язку з умисним нехтуванням батьком своїми батьківськими обов`язками. Суд наголошує на необхідності зміни його поведінки щодо дітей в якнайкращий бік.

У зв`язку наведеним, суд вважає за доцільне попередити ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до дітей, поклавши на орган опіки та піклування Гніздичівської селищної ради відповідний контроль за виконанням ним батьківських обов?язків.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 7, 19, 135, 141, 150, 164, 166, 167, 169, 180, 181, 183, 191, 243 СК України, ст. 8, 11, 12, 14 Закону України «Про охорону дитинства», постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007, ст. 4, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 247, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Гніздичівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність належного виконання обов`язків з виховання та утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та покласти на орган опіки та піклування Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області контроль за виконанням батьківських обов?язків ОСОБА_2 .

Судові витрати пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Треті особи:

- Служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, місцезнаходження: вул. Грушевського, 24, м. Новий Розділ, Львівська область, 81652, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 35424148;

- орган опіки та піклування Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області, місцезнаходження: вул. Грушевського, 3, с. Гніздичів, Стрийський район, Львівська область, 81740, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: невідомо.

Повний текст рішення складено 02.02.2026.

Суддя Головатий А.П.