Провадження № 22-ц/4806/1609/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

27 січня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Мацунича М.В.,

суддів - Феєра І.С., Бисаги Т.Ю.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , як особи, яка не брала участі в розгляді справи, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2024 року, постановлену головуючим суддею Бедьо В.І., у справі за клопотанням Акціонерного товариства «євробус а.с.» (eurobus a.s.) про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі в розгляді справи, подала апеляційну скаргу на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2024 року, яка ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 16 січня 2026 року була залишена без руху, про що повідомлено скаржника та надано їй строк протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків скарги, шляхом наведення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду. Апелянтці повідомлено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

23 січня 2026 року ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги. Як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду наводить ті ж підстави, які нею вказано в апеляційній скарзі.

Однак, апеляційний суд зазначені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду визнає необґрунтованими належним чином. Доводи апелянти про те, що місце реєстрації її та її чоловіка ОСОБА_2 є різним, на переконання суду є безпідставними та не підтверджують того, що сторони не проживали разом.

За цих обставин слід вважати, що ОСОБА_1 , як дружина ОСОБА_2 , була обізнана про стягнення з її чоловіка заборгованості і остання оскаржила в апеляційному порядку ухвалу суду після оскарження її чоловіком судового рішення як в апеляційному, так і касаційному порядку.

Наведені ОСОБА_1 підстави не є такими обставинами, які б апеляційний суд міг рахувати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків апеляційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Водночас особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

З матеріалів апеляційної скарги не вбачається, що пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений обставинами непереборної сили.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Колегія суддів, враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2024 року, подана з пропуском строку та у зв`язку з відсутністю передбачених ч. 2 ст. 358 ЦПК України підстав для поновлення строку, у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , як особи, яка не брала участі в розгляді справи, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2024 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач

Судді