Справа № 331/893/26
Провадження № 6/331/68/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Клименко Л.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Ідея Банк», ОСОБА_1 , Мелітопольський відділ державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулась до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису № 199, вчиненого 15.01.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк».

Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Перевіряючи підсудність даної справи Олександрівському районному суду міста Запоріжжя, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Тобто, питання заміни сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає розгляду в судах цивільної юрисдикції з урахуванням положень частини другої статті 446 ЦПК України, тобто судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Згідно відповіді № 2305488 від 04.02.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», інформації про місце реєстрації ОСОБА_1 не знайдено.

Однак, як слідує зі змісту виконавчого напису та постанови про відкриття виконавчого провадження № 55888857 від 28.02.2018 року, місцем реєстрації та проживання боржника ОСОБА_1 зазначено адресу: АДРЕСА_1 , що територіально належить до юрисдикції Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі неможливості здійснення правосуддя судами, розташованими на тимчасово окупованих територіях, територіальна підсудність судових справ, що розглядаються у таких судах, визначається в порядку, передбаченому частиною сьомою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.09.2022 року № 49/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області та визначено Комунарському районному суду міста Запоріжжя.

Таким чином, за правилами загальної підсудності, передбаченими ст. 27 ЦПК України, розгляд даної заяви територіально не підсудний Олександрівському районному суду міста Запоріжжя.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За таких обставин, матеріали справи відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України слід передати на розгляд до Комунарського районного суду міста Запоріжжя, як помилково надіслані Олександрівському районному суду міста Запоріжжя.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 260, 261, 353, 354, 442, 446 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Ідея Банк», ОСОБА_1 , Мелітопольський відділ державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, передати на розгляд до Комунарського районного суду міста Запоріжжя (69610, м. Запоріжжя, вул. Європейська, 7).

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Клименко