КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-з/824/205/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/15432/24

20 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Таволжанського Миколи Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Ідея» про розірвання кооперативних угод,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила:

розірвати кооперативну угоду від 13.01.2021 № 7/8/15, укладено між нею та Обслуговуючим кооперативом «Ідея» (далі - ОК «Ідея»);

розірвати кооперативну угоду від 19.10.2021 № 7/8/0/10, укладено між нею та ОК «Ідея»;

стягнути з ОК «Ідея» на свою користь грошові кошти у розмірі 552 490 грн, з яких: 495 650 - сума сплаченого нею пайового внеску за кооперативною угодою від 13.01.2021, 56 840 грн - сума сплаченого нею пайового внеску за кооперативною угодою від 19.10.2021.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОК «Ідея» про розірвання кооперативних угод задоволено.

Розірвано кооперативну угоду від 13.01.2021 № 7/8/15, укладену між ОК «Ідея» та ОСОБА_1 .

Розірвано кооперативну угоду від 19.10.2021 № 7/8/0/10, укладену між ОК «Ідея» та ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОК «Ідея» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 552 490 грн, де 495 650 грн - сума сплаченого ОСОБА_1 пайового внеску за кооперативною угодою від 13.01.2021, а 56 840 грн - за кооперативною угодою від 19.10.2021.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 01 вересня 2025 року ОК «Ідея» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Ідея» залишено без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року залишено без змін.

28 січня 2026 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Таволжанський М.В. подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення.

В обгрунтування заявлених вимог зазначав, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови не було здійснено розподіл судових витрат. Зазначає, що у відзиві на апеляційну скаргу представник зазначав, що позивач очікує понести витрати у розмірі 25 000,00 грн.

З огляду на вище викладене, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 25 000,00 грн.

02 лютого 2026 року до Київського апеляційного суду від представника відповідача Обслуговуючого кооперативу «Ідея» адвоката Шапошнікова І.Б. надійшло клопотання про залишення без розгляду заяву представника позивача про розподіл судових витрат, оскільки заява подана представником позивача з пропуском встановлено строку на її подання.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява представника позивача підлягає залишенню без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до вимог ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3 ст. 246 ЦПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з відзивом на апеляційну скаргу представник позивача зазначав, що у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної скарги позивач очікує понести додаткові судові витрати у розмірі 25 000,00 грн. та зазначив, що докази понесення таких витрат разом з заявою будуть подані протягом п`яти днів після прийняття судом апеляційної інстанції рішення у даній справі.

Постанова Київського апеляційного суду була ухвалена колегією суддів 22 січня 2026 року, а тому докази понесення витрат на правничу допомогу сторона позивача повинна була подати до суду до 27 січня 2026 року.

Разом з тим, з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та докази понесених витрат були подані до Київського апеляційного суду 28 січня 2026 року, тобто, зі спливом строків, передбачених положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Представником позивача не було подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів понесених витрат.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ст. 126, ч.1 ст.127 ЦПК України).

Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу чи в строк визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, не надав суду доказів щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи - підстав до стягнення зазначених витрат не вбачається.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 та від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, залишила без розгляду заяву відповідача про стягнення понесених нею витратна професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідач не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування ч. 8 ст.141 ЦПК України.

Оскільки докази понесених судових витрат, подані представником позивача з пропуском строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України, клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку з зазначенням поважності причин такого пропуску заява не містить, а тому заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 133, 141, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Таволжанського Миколи Володимировича про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняттяі може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: