Справа № 346/5287/24
Провадження № 2/346/106/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Ковалюк А. І.

провівши відкрите судове засідання в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , який подано в його інтересах адвокатом Атаманюком Володимиром Михайловичем, до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України від 22.01.2026 року, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та його представник, адвокат Атаманюк Володимир Михайлович в судове засідання 17.02.2026 року не з`явилися, в позовній заяві вказаний представник просить розглянути справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги (а. с. 2).

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Стадія ухвалення даного рішення судом визначена по 19.02.2026 року.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що представник позивача звернувся з даною позовною заявою 27.09.2024 року (а. с. 1).

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.10.2024 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі (а. с. 19).

Згідно з вказаною відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України від 22.01.2026 року, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже відповідач помер до відкриття провадження у даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 вказаного Кодексу суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Аналіз п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України свідчить, що правонаступників у справу можна залучити у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною першою ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У ст. 46 цього Кодексу визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою вказаного Кодексу передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суд у складі Верховного Суду ерховний Суд у постанові від 20.06.2019 року, винесеній у справі № 185/998/16 сформулювала висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим.

В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 вказаного Кодексу сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Норма ст. 255 цього Кодексу є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010 року).

Отже, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, оскільки така справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.10.2025 року, винесеній у справі № 204/14098/23.

У зв`язку з тим, що відповідач помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , даний позов подано 27.09.2024 року, а провадження у цій справі відкрито 02.10.2024 року, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України

На підставі наведеного, статтей 25, 26 Цивільного кодексу України, та, керуючись статтей 42, 46-48, 255, 260, 261, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , який подано в його інтересах адвокатом Атаманюком Володимиром Михайловичем до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної особи, в загальному розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (постановлення).

Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її проголошення (постановлення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії такої ухвали.

Суддя: Калинюк О. П.