Справа № 275/702/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Степанчук С.А.,

за участю : представника позивача - адвоката Кіщенко І.П. ,

розглянувши у судовому засіданні в залі Брусилівського районного суду Житомирської області цивільну справу №275/702/25 за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної об`єднаної територіальної громади, третя особа- Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті, про встановлення юридичного факту,що має юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Брусилівської селищної об`єднаної територіальної громади, третя особа - Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті, про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначив, що в травні 2010 року помер ОСОБА_3 , який на час смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

07 грудня 2007 року секретарем Хомутецької сільської ради Житомирського (Брусилівського) району Житомирської області було посвідчено заповіт складений ОСОБА_3 , згідно якого усе своє майно він заповів позивачу.

16 липня 2017 року рішенням Брусилівського районного суду Житомирскої області визнано за позивачем право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 5,85 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хомутецької сільської ради Житомирського (Брусилівського) району Житомирської області і належала відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЖТ № 085114, виданого Брусилівською райдержадміністрацією 05 травня 2004 року, померлому в травні 2010 року ОСОБА_3 .

З 1980 року по день смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з померлим ОСОБА_4 , проживала і вела спільне господарство ОСОБА_5 , 1941 р. н., в АДРЕСА_1 , яка загинула внаслідок пожежі, яка сталась за вказаною адресою, про що зроблено запис в журналі обліку пожеж від 17 березня 2005 року за № 9, що підтверджується довідкою № 19 від 09.01.2025 року, актовий запис про смерть відсутній.

Позивач здійснював поховання ОСОБА_5 , оскільки він здійснював догляд за її чоловіком ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою № 19 від 09.01.2025 року.

На судово-медичну експертизу тіло ОСОБА_5 не доставляли, так як воно згоріло та не було коштів це робити. Родичів які б займались похованням теж не було.

Водночас, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть, яке ОСОБА_3 не отримував та не звертався в органи РАЦС щодо державної реєстрації смерті ОСОБА_5 .

Згідно з відповіді № 117/29.3-61 від 25 лютого 2025 року на адвокатський запит з проханням надати інформацію про державну реєстрацію смерті на території України громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться у актовому записі цивільного стану, який складається відділами державної реєстрації актів цивільного стану як в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, так і на паперових носіях, є конфіденційною і не підлягає розголошенню.

Інформація з Реєстру надається органами державної реєстрації актів цивільного сану у формі відповідних свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя, а також дітям, у тому числі й усиновленим, та їх законним представникам, близьким родичам померлого (братам і сестрам, онукам, діду і бабі як з боку батька, так і збоку матері), особі, яка є спадкоємцем за законом, або заповітом, представникові органу опіки та піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва.

Отже, при відсутності документів, що підтверджують родинні чи сімейні стосунки, отримати інформацію про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , немає законних підстав.

Позивач звертається до суду з метою встановити факт смерті ОСОБА_5 та для реєстрації цього факту в органах РАЦС, оскільки актовий запис про смерть відсутній.

Позивачу стало відомо, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на майно яке складається з земельної ділянки площею 5,29га, кадастровий номер: :06:000: 0122, яка знаходиться на території Хомутецької сільської ради Житомирського (Брусилівського) району Житомирської області.

ОСОБА_3 був єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 та фактично прийняв спадщину після її смерті, так як був зареєстрований разом із нею, був її цивільним чоловіком, але не оформив своїх спадкових прав на вищевказану земельну ділянку.

Факт спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5 підтверджуються: архівною довідкою (витяг з Погосподарської книги № 6) Хомутецької сільської ради за 1983-1985 роки; архівною довідкою (витяг з Погосподарської книги № 6) Хомутецької сільської ради за 1986-1990 роки; архівною довідкою (витяг з Погосподарської книги № 9) Хомутецької сільської ради за 1991-1995 роки; архівною довідкою (витягу з Погосподарської книги № 7) Хомутецької сільської ради за 1996-2000 роки, архівною довідкою (витягу з Погосподарської книги № 7) Хомутецької сільської ради за 2001-2005 роки.

Довідка №732 від 27.11.2017 року, видана виконкомом Брусилівської селищної ради Житомирського (Брусилівського) району Житомирської області, підтверджує, що ОСОБА_5 дійсно проживала разом і вела спільне господарство з померлим ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 з 1980 року по 2005 рік, тобто до дня смерті.

Отже, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникли стосунки, які притаманні подружжю, оскільки вони проживали під одним дахом, мали спільний побут, разом виконували обов`язки по домогосподарству. На час смерті ОСОБА_5 фактично проживала за адресою реєстрації ОСОБА_3 . З огляду на стосунки і побут ОСОБА_3 та ОСОБА_5 сприймались як чоловік та дружина.

Так як позивач доглядав за ОСОБА_3 , то і водночас займався похованням його цивільної дружини ОСОБА_5 .

Відповідно до закону спадщина належить спадкоємцеві незалежно від часу прийняття спадщини - з часу відкриття спадщини, тому ОСОБА_3 за життя набув право власності на земельну ділянку, площею 5,29 га, кадастровий номер: :06:000:0122, яка знаходиться на території Хомутецької сільської ради Житомирського (Брусилівського) району Житомирської області, проте у зв`язку відсутністю актового запису про смерть та правовстановлюючого документа на зазначену ділянку ,оформленого на ім`я ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку юридично в нотаріальному порядку позивач не може оформити.

Позивач просив встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільшка Житомирського району Житомирської області, та встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав однією сім`єю із ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 1980 року і по день смерті ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на земельну ділянку площею 5,29 га, кадастровий номер: :06:000:0122, яка знаходиться на території Хомутецької сільської ради Житомирського (Брусилівського) району Житомирської області, і належала відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЖТ №085113, виданого Брусилівською райдержадміністрацією 05 травня 2004 року, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . /

В суді позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позові, просив позов задовольнити..

Представник позивача - адвокат Кіщенко І.П. в суді позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

До суду представник відповідача - Брусилівської селищної об`єднаної територіальної громади, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, подав заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення поклався на розсуд суду.

Представник третьої особи - Коростишівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився , подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши позивача та його представника, свідків, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 70 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12 липня 2010 року.

Відповідно до копії довідки № 908 від 05.12. 2007 року, виданої головою Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області, ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно проживав з 1980 року за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 07.12.2007 року складено заповіт, відповідно до якого усе своє майно він заповів ОСОБА_2 ; заповіт посвідчено секретарем Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано:

-копію довідки № 732 від 27.11.2017 року, виданої виконавчим комітетом Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про те, що ОСОБА_5 проживала разом і вела спільне господарство з померлим ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 з 1980 року по 2005 рік;

- архівні довідки від 09.01.2025 року (витягу з погосподарської книги № 6) Хомутецької сільської ради за: 1983-1985 роки, сторінка 15, особовий рахунок НОМЕР_2 за адресою домогосподарства: АДРЕСА_1 , про те, що членами домогосподарства були: ОСОБА_7 , 1914 р.н. - голова сім`ї, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

за 1986-1990 роки, сторінка 10, особовий рахунок НОМЕР_3 за адресою домогосподарства: с. Вільшка, про те, що членами домогосподарства були: ОСОБА_7 , 1914 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 - голова сім`ї, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - невістка;

за 1991-1995 роки, сторінка 47, особовий рахунок НОМЕР_4 за адресою домогосподарства: с. Вільшка, членами домогосподарства були: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 - голова домогосподарства, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,- дружина;

за 1996-2000 роки, сторінка 71, особовий рахунок НОМЕР_5 за адресою домогосподарства: с. Вільшка, членами домогосподарства були: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - голова домогосподарства, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина;

за 2001-2005 роки, сторінка 66, особовий рахунок НОМЕР_6 за адресою домогосподарства: АДРЕСА_1 , членами домогосподарства були: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , - голова домогосподарства, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 - дружина;

- довідку № 19 від 09.01.2025 року, видану позивачу старостою села Хомутець, Брусилівська ТГ, Житомирського району Житомирської області, з якої вбачається, що ОСОБА_2 ,1965р.н.,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно провів поховання ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис відсутній ( загинула при пожарі 17 березня 2005 року, довідка ДСНС №456 від 27.11.2017 року про загибель ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усних свідчень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 );

- Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 09.09.2025 року, з якої слідує, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 спадкова справа не заводилася;

- довідку від 28.01.2025 року №46, видану КНП «Брусилівська лікарня», з якої слідує, що свідоцтво про смерть ОСОБА_5 ,1941 р.н., яка була зареєстрована в АДРЕСА_1 , яка загинула внаслідок пожежі, лікарями закладу не видавалося.

Судом встановлено, що актовий запис про смерть відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , по архіву Коростишівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, не виявлен о(перевірку проведено по перших примірниках первинних актових записів про смерть 17.03.2002 по 17.03.2008 роки та по теперішніх примірниках поновлених актових записів про смерть з 18.03.2006 року по теперішній час), що підтверджується листом Коростишівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №9/23.3-31 від 01.01.2026 року.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирскої області від 16 червня 2017 року, за ОСОБА_6 визнано право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 5,85 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хомутецької сільської ради Житомирського (Брусилівського) району Житомирської області, яка належала відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЖТ № 085114, виданого Брусилівською районною державною адміністрацією 05 травня 2004 року, померлому в травні 2010 року ОСОБА_3 .

В суді свідок ОСОБА_11 пояснила, що проживає в с. Вільшка 40 років,знала ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , бо разом працювали на колгоспній фермі. Вони набагато старші за нею. Знала, що вони проживали разом, однією сім"єю, але в якому році почали жити разом їй невідомо. Спершу померла мати ОСОБА_3 .. В якому році не пам"ятає був пожар у будинку ОСОБА_3 , згоріла ОСОБА_5 , труп впізнати не можна було, так як сильно обгорів. Казали, що ОСОБА_5 хоронив ОСОБА_12 та його дружина. Як проводилася реєстрація смерті ОСОБА_5 не знає. ОСОБА_13 після смерті ОСОБА_5 допомогав ОСОБА_3 по господарству. ОСОБА_3 хоронив ОСОБА_12 та його дружина.

Допитана в суді свідок ОСОБА_10 пояснили, що вона проживає в с. Вільшка з 2000 року. Знала ОСОБА_3 та ОСОБА_5 так як проживала від них недалеко, часто допомагала їм в городі, купувала у них молоко. Відносини в сім`ї у них були хороші, до них ніколи ніхто не приїзджав. Думає, що вони жили як чоловік та дружина, вони мали господарство. Не пам"ятає в якому році у них в будинку сталася пожежа, в якій загинула ОСОБА_5 , але труп сильно обгорів, впізнати не можна було. Була на похоронах, якими займався ОСОБА_2 з дружиною.

Свідок ОСОБА_14 в суді показала, що вона працювала сільським головою з 2003 року по 2015 рік. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вона знала давно, вони проживала разом, думає, що проживали однією сім"єю, як чоловік та дружина. В 2005 році сталася в їх будинку пожежа, загинула ОСОБА_5 , але труп так обгорів, що впізнати не можливо було. Їй невідомо чи проводилась медична експертиза трупа. Дозволу на поховання ОСОБА_5 в сільській раді ніхто не брав, смерть ОСОБА_5 не була зареєстрована. Довідка від 09.01.2025 року № 19 видавалась на підставі звернення ОСОБА_1 та усних свідчень ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Статтею 49 ЦК України передбачено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з вимогами частини 1 статті 5 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини 315 ЦК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної влади факту смерті.

За правилами доказування, визначеними статями 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач просить суд встановити факт смерті ОСОБА_5 , 1941 року народження, померлої у пожежі, яка відбулась ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , для оформлення спадщини.

Судом встановлено, що державна реєстрація смерті ОСОБА_5 , 1941 р.н., не була здійснена після її смерті в зв`язку з відсутністю лікарського свідоцтва про смерть (фельдшерської довідки про смерть). Також на судово-медичну експертизу тіло ОСОБА_5 не доставляли, так як воно згоріло.

З долучених до матеріалів цивільної справи доказів неможливо однозначно дійти висновку про імовірність смерті особиОСОБА_5 , 1941 року народження, у пожежі, яка відбулась 17 березня 2005 року за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що ОСОБА_5 ,1941 р.н., перебувала у приміщенні будинку безпосередньо перед або під час пожежі, тобто органом слідства не зафіксовано жодного об`єктивного підтвердження.

Звертаючись до суду позивач та його представник посилаються лише на показання свідків та довідки, що видані сільською радою за місцем проживання.

Не надано доказів, які б підтверджували сам факт пожежі , про пожежу є лише згадування у довідці від 09.01.2025 року № 19, яка видана через 20 років після " пожежі". Також суд звертає увагу на те, що в довідці вказано, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_11 " при пожарі" і була похована ІНФОРМАЦІЯ_6 ( в один день загинула і похована).

Суд зауважує, що підставою для встановлення факт смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Аналізуючи, надані докази у їх сукупності, суд констатує, що вони не свідчать достовірно про смерть ОСОБА_5 в певний час, а тому, підстави для задоволення в цій частині позову відсутні.

Щодо вимоги про встановлення юридичного факту , суд зазначаєх наступне.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі 1265 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності.

Факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не знайшов своє підтвердження в суді, так як пояснити які відносини були між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 могли саме вони, але вони померли більше 15 років тому.

Покази свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які більш ніж на 30 років молодші від померлих, не підтверджують, що ОСОБА_3 та ОСОБА_19 з 1980 по 2005 років ( більше 20 років тому, в 1980 році свідкам було по 5,6 років, ОСОБА_18 знала померлих з 2000-х років ) проживали однією сім"єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільні витрати,приймали участь у витратах на утримання житла, надавали взаємну допомогу .

Крім того , суд звертає увагу на те, що позивач в позовній заяві вказав та в суді пояснив, що ще коли була жива ОСОБА_5 він доглядав за ОСОБА_3 ,допомагав йому по господарству, що ставить під сумнів, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проживали як чоловік та дружина ( ОСОБА_5 не доглядала за ОСОБА_3 , доказів того, що вона не могла це робити за станом здоров"я не надано).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення факту смерті ОСОБА_5 та факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 однією сім"єю не підлягають задоволенню, так як вони не доведені позивачем належними та допустимими доказами.

Вимога про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, є похідною від встановлення факту смерті та факту проживання однією сім"єю , а тому вона не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнений від сплати судового збору ( інвалід 2 групи), то витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 263-265, 352-355 ЦПК, суд,

ВИРІШІВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Брусилівської селищної об`єднаної територіальної громади, третя особа : Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті, про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л. І. Лівочка