Справа № 305/1188/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 лютого 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Джуга С.Д., Кожух О.А.

з участю секретаря Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ДСГП "Ліси України" - Митровки Я.В. на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 11.07.2025 року у справі №305/1188/24 (Головуючий: Попова О.М.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України», про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що був призначений на посаду провідного інженера з охорони праці і техніки безпеки ДП «Ясінянське ЛМГ» згідно наказу від 21 червня 2010 року, перебував на цій посаді безперервно весь час по 01 квітня 2024 року. Після реорганізації та зміни назви підприємства, останній раз позивач був зарахований до штатного складу філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на посаду провідного інженера з охорони праці і техніки безпеки згідно наказу директора філії №2/к від 18 січня 2023 року.

Наказом по філії від 01 січня 2024 року в зв`язку з упорядкуванням штатного розпису, позивач був переведений на посаду провідного інженера з охорони праці філії державного підприємства. З даної посади позивач був звільнений наказом №48/к від 01 квітня 2024 року директора філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Романюка Івана Івановича на підставі л.3 ст.40 Кодексу Законів про працю України з формулюванням «за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків» Наказ про звільнення обґрунтовано тим, що позивача раніше було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани наказом директора філії підприємства №165/21.36 від 11 жовтня 2023 року за неналежне виконання службових обов`язків. А після того працівниками ДП «Ліси України» була проведена перевірка з питань дотримання законодавства з охорони праці, про що складено акт від 18 березня 2024 року, яким встановлено неналежне виконання позивачем посадових обов`язків.

Згідно наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 11 жовтня 2023 року, неналежне виконання ним службових обов`язків полягало в відсутності журналу інформування про умови праці при прийнятті працівників на роботу. B посадових повноваженнях позивача, які були чинними на час винесення йому догани, a також на час звільнення з роботи був відсутній обов`язок про проведення яких-небудь заходів (в тому числі інформування чи проведення бесід) із кандидатами на роботу. Всі обов`язки позивача зв`язані із працівниками, які виконують виробничі процеси, і метою його роботи згідно посадових повноважень, було проведення заходів з забезпечення безпеки та збереження здоров`я і працездатності працівників філії підприємства, тобто тільки після наказу про прийняття осіб на роботу. Посадовими інструкціями від 01 січня 2024 року передбачено заборону залучати позивача до виконання функцій не передбачених Законом України «Про охорону праці», положенням про службу охорони праці підприємства та посадовими інструкціями. Посадові інструкції позивача за 2023 рік на філії підприємства відсутні, тому що за 2023 рік кадровий працівник не склав такі посадові інструкції. Всі заходи із особами, що приймаються на роботу, покладені на кадрових працівників та керівництво філії підприємства, оскільки інформування про умови праці не зв`язано із технікою безпеки. Конкретної прямої вимоги про ведення журналу інформування про умови праці у вказаних нормативно-правових актах, якими позивач керуюся в роботі, немає, тому ознайомлення із умовами праці може відбуватися в будь-якій формі. Разом з тим, на філії підприємства вже багато років, і по цей час, складається контрольний лист, який заповнюється при поступленні на роботу на кожного працівника, в якому робляться записи про проведення вступного і первинного інструктажів з охорони праці. Після прийому на роботу кадровий працівник складає початкову частину контрольного листа, і видає новому працівнику, який підходить до позивача та позивач проводить вступний інструктаж та ознайомлює із умовами праці, в даному контрольному листі ставиться підпис новопризначеного на роботу, і позивач також ставить свій підпис в другому розділі контрольного листа. Тобто законні вимоги щодо охорони праці позивач виконував. Хоча він не рахує це порушенням законодавства, але після наказу про догану позивач завів журнал про проведення інформування про умови праці. Про це він повідомив керівництво в своєму поясненні, яке він давав з приводу оголошення догани. В тексті акту перевірки та приписі до нього від 18 березня 2024 року, немає зауважень про відсутність такого журналу, тобто цей недолік, за який позивачу оголошено догану, комісія не рахує як порушення. До даної заяви додає копію свого пояснення від 06 жовтня 2023 року та копію бланку контрольного листа, який ведеться на підприємстві.

Таким чином наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності №165 від 11 жовтня 2023 року вважає незаконним.

Після проведення перевірки, 18 березня 2024 року, учасниками перевірки було складено припис за результатами перевірки, який містив опис виявлених порушень та строк для їх усунень, а саме до 19 квітня 2024 року Приблизно через тиждень після проведення даної перевірки, позивачу було дано на ознайомлення даний акт перевірки і припис, запропоновано написати пояснення по суті виявлених порушень, і позивач подав два свої пояснення від 28 березня 2024 року директору, в яких по частині виявлених порушень виклав дані свої доводи. Також позивачем в поясненнях було вказано, що проведення перевірок по дотриманні охорони праці ним проводилися планово, із реальними виїздами на лісництва і місця лісорозробок, тобто мною особисто вживалися всі необхідні передбачені законодавством заходи по організації належної охорони праці, але більшість виявлених недоліків не залежать особисто від позивача.

Враховуючи викладені обставини по справі, позивач вважає наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 11.10.2023 року і наказ про звільнення його з роботи від 01.04.2024 року є незаконним, і наказ про звільнення з роботи підлягає скасуванню. Згідно витягу з бази даних оплати праці, та довідки № 15 від 01.04.2024 року, місячний оклад позивача в 2024 році складає 19750 гривень, що складає його середньомісячний заробіток за 2024 рік.

Факт незаконного звільнення позивача, наніс йому матеріальну та моральну шкоду, що виражена у позбавленні права на працю та заробітну плату, душевних переживаннях та стражданнях зв`язаних із неправомірними і несправедливими діями роботодавця, погіршенні його самопочуття, та необхідність лікування. 01 квітня 2024 року після оголошення позивачу наказу про звільнення, в нього погіршився стан здоров`я і при зверненні до Ясіянської місцевої лікарні йому було призначено лікування та він знаходився на амбулаторному лікуванні в невропатолога з 01 по 30 квітня 2024 року.

Завдана позивачу моральна шкода (шкода немайнового характеру) полягає у: перенесених позивачем моральних переживаннях, емоційних перенапруженнях у зв`язку із неправомірними діями відповідача та суспільному розголосі про втрату роботи з негативних мотивів; позивач був позбавлений можливості працювати на тривалий період, що сильно змінило його спосіб життя і викликало сильні переживання і неспокій; в зв`язку з втратою роботи моральна атмосфера в сім`ї позивача різко погіршилася, порушився душевний спокій членів його сім`ї, що викликало у позивача посилення переживань; позивач тривалий час постійно перебував у стані пригнічення, депресії, душевного дискомфорту в результаті неправомірних дій відповідача; у втраті спокою та нормального життєвого ритму, порушенні нормального сну. Визначаючи розмір нанесених йому моральної шкоди виходить з глибини, тривалості і обсягу моїх моральних страждань, суттєвих змін у життєвих і громадських стосунках. За таких обставин, позивач вважає, що незаконним звільненням йому було нанесено моральну шкоду, яку останній оцінює в сумі 30000 грн.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив задовольнити заявлені позовні вимоги.

Рішенням Рахівського районного суду від 11 липня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №48/к від 01.04.2024 року про звільнення ОСОБА_2 .

Визнано незаконним та скасовано наказ директора філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №60/к від 01.05.2024 про внесення змін до Наказу №48/к від 01.04.2024 року про звільнення ОСОБА_2 .

Поновлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді провідного інженера з охорони праці філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України».

Стягнуто з Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 квітня 2024 року по 11 липня 2025 року у сумі 314120 гривень 32 копійки.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на роботі.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , середнього заробітку за один місяць в сумі 19500 гривень.

Стягнуто з Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України на користь держави судовий збір в сумі 3028 грн.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ДСГП«Ліси України», подали апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як при наданні оцінки наказу від 11.10.2023 року № 165 про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани на предмет законності не було враховано принцип правової визначеності з огляду на закінчення строків оскарження такого наказу. У даному випадку правовідносини щодо накладення догани 11.10.2023 на позивача не можуть бути переглянуті, адже сам факт притягнення позивача до догани не змінився, незалежно від висновків суду першої інстанції про законність накладення догани. Тобто наказ № 165 від 11.10.2023 є чинним індивідуальним актом роботодавця, який має презумпцію правомірності до моменту його скасування у встановленому законом порядку. Суд оцінив законність догани, постановив під сумнів обґрунтованість і зробив припущення, які безпосередньо вплинули на вирішення питання про «Систематичність» порушень, що є складовим елементом підстави звільнення за п. 3 ч 1 ст. 40 КЗпП України. Судом надано неналежну оцінку акту перевірки та виявленим у ньому порушенням, що істотно вплинуло на результат розгляду справи,оскільки за наявності належної оцінки акту перевірки та встановлення зв`язку між виявленими порушеннями і обов`язками позивача, суд повинен був дійти висновку про наявність підстав для звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Суд неправильно відкинув акт перевірки як доказ, не дослідивши його зміст та значення, що призвело до помилкового висновку про відсутність підстав для звільнення позивача.

Заслухавши пояснення представника ДСГП«Ліси України», - Митровка Я.В., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 був призначений на посаду провідного інженера з охорони праці і техніки безпеки ДП «Ясінянське ЛМГ» згідно наказу від 21 червня 2010 року, перебував на цій посаді безперервно весь час по 01 квітня 2024 року. Після реорганізації та зміни назви підприємства, останній раз позивач був зарахований до штатного складу філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на посаду провідного інженера з охорони праці і техніки безпеки згідно наказу директора філії №2/к від 18 січня 2023 року.

Наказом №48/к від 01 квітня 2024 року, ОСОБА_1 , звільнено з посади провідного інженера з охорони праці, за систематичне невиконання ним без поважних причин посадових обов`язків, п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

За визначеними у п.3 ч. 1 ст.40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення, за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Статтею 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Так у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 1471, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника (Постанова Верховного Суду від 31 липня 2025 року у справі № 541/3870/24).

Наказом директора філії «Ясінянське лісомисливське господарство» №165 від 11.10.2023 р. провідному інженеру по ОТ і ТБ ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання службових обов`язків, відсутність журналу інформування про умови праці при прийнятті працівника на роботу.

Підставою для прийняття наказу № 48/к від 01.04.2024 року про звільнення позивача є Акт перевірки діяльності філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» дотримання законодавства з питань охорони праці від 18.03.2024 року та наказ № 165 від 11.10.2023 року.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) допущення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше.

Отже, відповідач зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, якими він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення.

При наданні оцінки Акту перевірки діяльності філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з дотриманням законодавства з питань охорони праці, судова колегія зазначає, які саме службові обов`язки неналежно виконував ОСОБА_1 і які пункти посадової інструкції з інженера охорони праці і техніки безпеки ним конкретно порушені.

Разом з тим, з матеріалів справи не можна зробити висновок, чи вчинено позивачем нове порушення трудових обов`язків після 11.10.2023 року коли до нього застосувалося дисциплінарне стягнення у вигляді догани та проведена перевірка є наслідком вчинення порушень, які мали місце у минулому, оскільки наказ про звільнення позивача не містять конкретних наведених підстав для звільнення позивача, а зводяться до загальних висновків про порушення ним своїх службових обов`язків.

При постановленні рішення, суд першої інстанції встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин із посиланням на докази, оцінка яких відображена у рішенні обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача.

Середній заробіток працівника, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача судом першої інстанції визначено відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці за правилами передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ДСГП "Ліси України" залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду від 11 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2026 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ