Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №344/19755/25

18 лютого 2026 року Провадження №2/338/336/26

селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Рибки Л.Я.

секретар судового засідання Остапишин І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

07 січня 2026 року на розгляд до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до

ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 27 534 грн 80 коп. та судові витрати.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07 жовтня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Мілоан" укладено договір про споживчий кредит №102312391, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 9 500 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.

ТОВ "Мілоан" умови кредитного договору виконано в повному обсязі, надано ОСОБА_1 кредит на вказану суму, відповідач умови кредитного договору не виконав. У зв`язку із порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 27 534 грн 80 коп, з яких: 6 840 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту (тіло кредиту); 1944 грн 80 коп. - прострочена заборгованість по відсоткам; 950 грн - прострочена заборгованість за комісією.

28 лютого 2023 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ ФК "Кредит-Капітал" укладено договір про відступлення прав вимоги №92-МЛ/Т та додаткову угоду до даного договору, відповідно до умов яких права вимоги за кредитним договором №102312391 від 07 жовтня 2022 року, що був укладений між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 набув позивач. Відповідач заборгованість за кредитом сплатив частково, що спонукало позивача подати цей позов про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №102312391 у розмірі 27 534 грн 80 коп.

Процесуальні дії у справі, заяви і клопотання, позиція відповідача.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2025 року цивільну справу передано на розгляд Богородчанського районного суду, за підсудністю, яка надійшла до канцелярії суду 07 січня 2026 року.

Ухвалою Богородчанського районного суду від 08 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" в судове засідання не прибув, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади.

Про причини неявки ОСОБА_1 суд не поінформував, своїм правом на подання відзиву не скористався, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від нього не надходило.

18 лютого 2026 року постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Мілоан" укладено договір про споживчий кредит №102312391, згідно з умовами якого він отримав кредит у розмірі 9 500 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором (а.с.9-14).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору позикодавець зобов`язується на умовах визначених договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно з п.1.4. договору, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та встроки, що визначені договором.

Згідно з п.п.1.2., 1.3. кредитного договору сума кредиту становить 9 500 гривень. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 07 жовтня 2022 року і складається із пільгового та поточного періодів.

Кредитні кошти надаються позичальникові безготівково на рахунок з використанням банківської картки № НОМЕР_4 (п. 2.1 Договору).

Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 22 жовтня 2022 року (рекомендована дата платежу (п.1.3.1.)

Поточний період складає 90 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 20 січня 2023 року (дата остаточного погашення заборгованості (п.1.3.2.).

Пунктом 1.4. кредитного договору встановлено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 22 жовтня 2022 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 20 січня 2023 року (останнього дня строку кредитування).

Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2 375 грн в грошовому виразі та 22 711 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 28 025 грн в грошовому виразі та 1 025 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 11 875 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (за весь строк кредитування) складає 37 525 грн. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період, так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості, згідно з п. 1.4 договору (п.1.5 кредитного договору).

Відповідно до п. 1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту в розмірі 950 грн нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1 425 грн, які нараховуються за ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2. кредитного договору).

Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 25 650 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3. кредитного договору).

Тип процентної ставки фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2., 2.3. цього договору (п.1.6 договору).

Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації позичальника на веб-сайті позивача з використанням мережі інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (R38051), відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".

Анкета-заява на кредит №102312391 від 07 жовтня 2022 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1 у ТОВ "Мілоан" (а.с.16 зворот та а.с.17).

Згідно із довідкою ТОВ "Мілоан" про ідентифікацію, ОСОБА_1 ідентифікований як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептував, підписавши відповідний договір 07 жовтня 2022 року, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (R38051), який направлений на номер телефону НОМЕР_2 (а.с.16).

Вищезазначений правочин укладений в електронній формі згідно із Законом України "Про електронну комерцію".

Обставини укладення кредитного договору відповідачем не спростовані.

З копії платіжного доручення №52196387 від 07 жовтня 2022 року видно, що ТОВ "Мілоан" перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 , дебет.рах. № НОМЕР_3 , кредит.рах № НОМЕР_4 , згідно з договором №102312391, грошові кошти в сумі 9 500 грн (а.с. 17 зворот).

Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати: суму кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту (а.с.14 зворот).

Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором ТОВ "ФК "Кредит-капітал", заборгованість відповідача становить 27 534 грн 80 коп., прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6840 грн; прострочена заборгованість за відсотками

19 744 грн 80 коп.; прострочена заборгованість за комісією - 950 грн (а.с.19).

28 лютого 2023 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір про відступлення прав вимоги №92-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №102312391 від 07 жовтня 2022 року (а.с. 19-27).

Крім того, 26 серпня 2025 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено додаткову угоду №1 до договору про відступлення прав вимоги №92-МЛ/Т, відповідно до умов якої, було внесено зміни до реєстру боржників (а.с. 27-28).

З витягу із реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №92-МЛ/Т від 28 лютого 2022 року вбачається, що ТОВ "Мілоан" передало, а ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" прийняло право вимоги за кредитним договором №102312391 від 07 жовтня 2022 року на суму 27 534 грн 80 коп., з яких заборгованість за основним боргом (тіло кредиту) 6 840 грн, заборгованість за процентами 19 744 грн 80 коп., заборгованість за комісією 950 грн (а.с. 29 зворот).

Застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Відповідно до ст. 3 Закону № 675-VIII, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена, шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Висновки суду за результатами розгляду справи.

Судом встановлено, що на підставі кредитного договору №102312391, укладеного 07 жовтня 2022 року в електронному вигляді, відповідач отримав кредит у розмірі 9 500 грн, що підтверджується платіжним дорученням №52196387 від 07 жовтня 2022 року ТОВ "Мілоан" та випискою по рахунку (а.с. 17-зворот, 18).

Згідно з випискою з особистого рахунку за кредитним договором №102312391 від 07 жовтня 2022 року, станом на 19 вересня 2025 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 27 534 грн 80 коп., що складається із заборгованості з основного боргу (тіло кредиту) в розмірі 6 840 грн, по процентам в розмірі 19 744 грн 80 коп. та комісії в розмірі 950 грн (а.с.19).

Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення боргу за договором

№102312391 за період із 07 жовтня 2022 року до 10 лютого 2023 року, ОСОБА_1 здійснив часткову оплату кредитної заборгованості по сплаті тіла кредиту в розмірі 2 660 грн (380х7 платежів) (а.с. 18). Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Відповідач ОСОБА_1 грошові кошти на погашення заборгованості сплачував частково, в результаті чого у останнього утворилася заборгованість по основному боргу (тілу кредиту) в розмірі 6 840 грн (9 500-2 660), які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення заборгованості по процентам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість по процентам.

Проценти за користування кредитом - це проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - це проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 підписав умови договору щодо загального строку кредитування 105 днів (із 07 жовтня 2022 року до 20 січня 2023 року включно). Цей загальний строк кредитування поділявся на пільговий і поточний період.

Із змісту договору виходить, що повернувши кредит у пільговий період (15 днів з дня укладення договору) відповідач ОСОБА_1 мав право на сплату процентів по кредиту за зниженою процентною ставкою.

Оскільки кредит у пільговий період не повернутий, у кредитора виникло право на отримання процентів за ставкою на рівні 1% за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду і стандартною процентною ставкою на рівні 3% за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду як плати за користування коштами.

В силу пункту 4.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості, згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування (датою остаточного погашення заборгованості), з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною ставкою передбаченою п.1.5.3. договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної ставки, передбаченої п.1.5.3. договору.

Однак належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позичальником дій, які б підтверджували його намір пролонгації зобов`язання за договором про споживчий кредит після 20 січня 2023 року, позивачем не надано, а тому відсутні підстави для застосування положень п.2.3., як і п.4.2. договору про споживчий кредит - пролонгації дії договору до 10 лютого 2023 року, відповідно немає правових підстав для нарахування відсотків поза межами договору.

Із огляду на викладене, установивши характер спірних правовідносин та норми права, якими вони врегульовані, суд приходить до висновку, що договір про споживчий кредит укладений на строк 105 днів, упродовж яких кредитор, керуючись ст. 1054 ЦК України, мав право нараховувати проценти за користування кредитними коштами від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2., 1.5.3 договору).

Відповідно до розрахунку заборгованості, за період з 07 жовтня 2022 року до 28 лютого 2023 ТОВ "Мілоан" нараховані проценти за користування кредитом у розмірі

19 744 грн 80 коп. (а.с. 19), з урахуванням сплачених відповідачем процентів в розмірі 1 995 грн (285х7 платежів).

Проте, із цієї суми підлягають вираховуванню проценти, які нараховані після 20 січня 2023 року (останній день строку кредитування) на загальну суму 4 309 грн 20 коп. (205,20х21 день), таким чином заборгованість по процентах, нарахованих у межах строку дії договору складає 15 435 грн 60 коп. (19 744,80 - 4 309,20), які підлягають стягненню з відповідача.

При цьому слід зазначити, що відповідач розмір кредитної заборгованості не спростував, своїх контррозрахунків заборгованості чи доказів, які б підтверджували її відсутність, суду не надав.

В частині вимоги про стягнення комісії (пов`язаної з наданням кредиту) суд зазначає наступне.

У пункті 1.5.1. кредитного договору № 102312391 передбачено, що комісія, за надання кредиту в сумі 950 грн, нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Згідно з п. 4 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" №1734-VIII загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1, ч.2 ст.8, ч.1 ст.1 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 щодо застосування ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також стягувати суму несплаченої вищевказаної комісії з відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).

Таким чином, нарахування на підставі кредитного договору комісії у розмірі 10% від суми кредиту, що становить 950 грн, та її стягнення кредитором не суперечить закону, а тому вимога про стягнення комісії (пов`язаної з наданням кредиту) в сумі 950 грн, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі викладеного, та враховуючи те, що відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором №102312391 від 07 жовтня 2022 року в сумі 23 225 грн 60 коп., з яких 6 840 грн - основний борг, 15 435 грн 60 коп. - проценти за користування кредитом та 950 грн - комісія.

Розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України, та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2 043 грн 29 коп. судового збору (23 225,60 х 2 422,40/ 27 534,80 = 2 043,29).

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виокремити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №357/380/20, провадження № 14-20цс22).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на оплату послуг з професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 8 000 грн.

До позовної заяви позивачем надано договір про надання правової допомоги №0107 від

01 липня 2025 року, копію ордеру на надання правничої допомоги від 02 липня 2025 року, акт наданих послуг №Д/4059 від 19 вересня 2025 року та детальний опис наданих послуг до акту №Д/4059 від 19 вересня 2025 року.

Матеріалами справи підтверджується обсяг наданих адвокатом правничих послуг по справі.

Разом з тим, суд оцінивши подані стороною позивача докази, враховуючи, складність справи, реальність (дійсність та необхідність), обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу розміру виконаної адвокатом роботи в суді, та те, що підготовка позовної заяви не потребувало тривалих затрат часу, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яку просить стягнути ТОВ "Фінансова компанія "Кредит капітал" на свою користь з ОСОБА_1 з 8 000 грн до 5 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором №102312391 від 07 жовтня 2022 року в сумі 23 225 (двадцять три тисячі двісті двадцять п`ять) гривень 60 копійок, з яких 6 840 гривень - основний борг за тілом кредиту, 15 435 гривень 60 копійок - проценти за користування кредитом та 950 гривень - заборгованість за комісією.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал", витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 043 (дві тисячі сорок три) гривні 29 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал", адреса реєстрації: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1/28, м. Львів, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Суддя Богородчанського

районного суду Л.Я. Рибка