Номер провадження 2/243/285/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Гончарової А.О.,

за участю секретаря судового засідання - Слободкіної Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, яку обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк помер її батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк померла її мати, ОСОБА_3 . З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернулася до державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербини Я.О. із заявою про прийняття спадщини після батьків. З метою встановлення спадкового майна нотаріусом направлено запити до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримано довідки про розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка становить 124 278,24 грн. та нарахована за період з 01.04.2016 по 30.09.2018, та про розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , яка становить 73 319,08 грн. та нарахована за період з 01.07.2016 по 30.09.2018. На підставі вказаних довідок нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом після ОСОБА_3 на її недоотриману пенсію за період з 01.07.2016 по 30.09.2018 в сумі 73 319,08 грн. та на недоотриману пенсію її чоловіка ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 по 30.09.2018 в сумі 124 278,24 грн. За отриманням спадкового майна позивач звернулася до відповідача, але до теперішнього часу виплата недоотриманої пенсії її батьків їй не проведена. Позивач вважає, що як спадкоємець має право на отримання всіх належних спадкодавцям пенсійних виплат з моменту припинення їх виплати.

Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на недоотриману пенсію ОСОБА_2 за період з 01.02.2024 по 30.09.2024 та на недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 01.02.2024 по 30.11.2024; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй недоотриману за життя ОСОБА_2 пенсію за період з 01.02.2024 по 30.09.2024 та недоотриману за життя ОСОБА_3 пенсію за період з 01.02.2024 по 30.11.2024; стягнути з відповідача на її користь недоотриману пенсію ОСОБА_3 в розмірі 73 319,08 грн. та недоотриману за життя пенсію ОСОБА_2 в розмірі 124 278,24 грн. за свідоцтвом про право власності на спадщину за законом; стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору.

Позивач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Алєксєєв Д.Е., який діє на підставі довіреності від 11 грудня 2024 року, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти позовних вимог позивача з огляду на наступне.

За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебував на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Маріуполі (далі Головне управління) як внутрішньо переміщена особа та як отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058). В вересні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією в м. Волноваха (далі Головне управління) на підставі заяви №5276 від 20.06.2018 пенсійну справу ОСОБА_2 взято на облік за новим місцем перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи та нарахована заборгованість пенсії за період з 01.04.2016 по 30.09.2018 у сумі 128768,46 грн. Починаючи з 01.10.2018 по 31.01.2024 виплата пенсії проводилась в місячному розмірі. Заборгованість з пенсії за період з 01.04.2016 по 30.09.2018 у сумі 128768,46 грн. підлягала виплаті коштами Державного бюджету України відповідно до вимог «Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165 (далі Порядок 1165). Протягом 2022 -2023 років ОСОБА_2 відповідно до Порядку 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах виділених бюджетних призначень в загальній сумі 4490,22 грн. Станом на 01.01.2024 залишок пенсійних виплат ОСОБА_2 за минулий період складав 124278,24 грн. У зв`язку з непроходженням пенсіонером фізичної ідентифікації внутрішньо переміщеної особи виплату пенсії ОСОБА_2 було автоматично призупинено з 01.02.2024 відповідно до пункту 41 частини 1 статті 49 Закону №1058. ОСОБА_2 із заявою щодо поновлення виплати пенсії на контрольованій українською владою території у встановленому порядку до органів Пенсійного фонду України не звертався. Інформація про проходження ОСОБА_2 фізичної ідентифікації особи в АТ «Ощадбанк» або в органах Пенсійного фонду України відсутня. Пенсійна справа знята з обліку з 01.10.2024 у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_4 . На лист державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербини Я.О. Головним управлінням в травні 2025 року повідомлено про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у розмірі 124278,24 грн за період з 01.04.2016 по 30.09.2018. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 29.08.2025 на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою №16707 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_1 . За результатом розгляду наданих документів нараховано ОСОБА_1 недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у розмірі 124278,24 грн за період з 01.04.2016 по 30.09.2018. Нараховану ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 по 30.09.2018 у розмірі 124278,24 грн обліковано Головним управлінням та включено до переліку отримувачів виплат за минулий період станом на 1 січня 2026 року відповідно до вимог Порядку 1165. Зазначена сума підлягає виплаті в межах відповідного фінансового ресурсу за рахунок коштів Державного бюджету України в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету Пенсійним фондом України.

За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Маріуполі (далі Головне управління) як внутрішньо переміщена особа та як отримувач пенсії за віком, призначену відповідно до Закону №1058. В квітні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією в м. Волноваха (далі Головне управління) на підставі заяви №1251 від 08.02.2018 пенсійну справу ОСОБА_3 взято на облік за новим місцем перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи та нарахована заборгованість пенсії за період з 01.07.2016 по 30.06.2018 у сумі 77809,30 грн. Починаючи з 01.07.2018 по 31.01.2024 виплата пенсії проводилась в місячному розмірі. Заборгованість з пенсії за період з 01.07.2016 по 30.06.2018 у сумі 77809,30 грн. підлягала виплаті коштами Державного бюджету України відповідно до вимог Порядку 1165. Протягом 2022-2023 років ОСОБА_3 відповідно до Порядку 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах виділених бюджетних призначень в загальній сумі 4490,22 грн. Станом на 01.01.2024 залишок пенсійних виплат за минулий період складав 73319,08 грн. У зв`язку з непроходженням пенсіонеркою фізичної ідентифікації внутрішньо переміщеної особи, виплата пенсії ОСОБА_3 було автоматично призупинено з 01.02.2024 відповідно до пункту 41 частини 1 статті 49 Закону №1058. ОСОБА_3 із заявою щодо поновлення виплати пенсії на контрольованій українською владою території у встановленому порядку до органів Пенсійного фонду України не зверталася. Інформація про проходження ОСОБА_3 фізичної ідентифікації особи в АТ «Ощадбанк» або в органах Пенсійного фонду України відсутня. Пенсійна справа знята з обліку з 01.12.2024 у зв`язку зі смертю пенсіонерки ІНФОРМАЦІЯ_6 . На лист державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербини Я.О. Головним управлінням в травні 2025 року повідомлено про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 у розмірі 73319,08 грн за період з 01.07.2016 по 30.06.2018. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 29.08.2025 на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою №16704 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_1 . За результатом розгляду наданих документів нараховано ОСОБА_1 недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 у розмірі 73319,08 грн за період з 01.07.2016 по 30.06.2018. Нараховану ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 за період з 01.07.2016 по 30.06.2018 у розмірі 73319,08 грн обліковано Головним управлінням та включено до переліку отримувачів виплат за минулий період станом на 1 січня 2026 року відповідно до вимог Порядку 1165. Зазначена сума підлягає виплаті в межах відповідного фінансового ресурсу за рахунок коштів Державного бюджету України в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету Пенсійним фондом України. Головним управлінням в межах своїх повноважень здійснено всі передбачені положеннями чинного законодавства дії щодо виплати недоотриманої пенсії Позивачу, в той же час здійснення безпосередньо виплати без відповідного фінансування є порушенням положень чинного законодавства та є фактично неможливим.

Щодо сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 за період з 01.02.2024 по 30.09.2024 та ОСОБА_3 за період з 01.02.2024 по 30.11.2024 повідомляємо наступне. За наявною інформацією, за життя з часу припинення пенсійних виплат ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які мешкали на тимчасово окупованій території України, до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо поновлення виплати пенсії, в тому числі із повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації не зверталися, а відтак пенсія ОСОБА_2 за період з 01.02.2024 по 30.09.2024 та ОСОБА_3 за період з 01.02.2024 по 30.11.2024 не підлягала нарахуванню і не була їм нарахована.

В зв`язку з викладеним, відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

13 січня 2026 року позивач надала відповідь на відзив, в якій зазначила, що позиція Головного управління неспроможна, спростовується нормами матеріального права та практикою касаційного суду, яка перелічена у позовній заяві. Право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України. Таке право у разі смерті пенсіонера переходить в повному обсязі до його спадкоємців.

В зв`язку з викладеним, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 17 січня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк Донецької області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16 січня 2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк Донецької області.

31 липня 2025 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О. видане ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , 1944 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається, зокрема, з недоотриманої пенсії за період з 01.07.2016 по 30.09.2018 в загальній сумі 73 319,08 грн., що зберігається в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, що належала померлій на підставі довідки №0500-0217-8/44629 від 06.05.2025, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області управлінням обслуговування громадян відділом обслуговування громадян №3 (сервісний центр); недоотриманої пенсії за період з 01.04.2016 по 30.09.2018 в загальній сумі 124 278,24 грн., що зберігається в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, що належала на підставі довідки №0500-0217-8/50425 від 21.05.2025, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області чоловіку померлої ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємицею якого була його дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

За даними електронної пенсійної справи ОСОБА_2 , виплату пенсії йому було призупинено з 01.02.2024 на підставі інформації банківської установи про відсутність видаткових операцій за рахунком відповідно до вимог постанови КМУ від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». За період з 01.02.2024 по 30.09.2024 пенсія не нараховувалась та не виплачувалась.

За даними електронної пенсійної справи ОСОБА_3 , виплату пенсії їй було призупинено з 01.02.2024 на підставі інформації банківської установи про відсутність видаткових операцій за рахунком відповідно до вимог постанови КМУ від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». За період з 01.02.2024 по 30.11.2024 пенсія не нараховувалась та не виплачувалась.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 29.08.2025 на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою №16707 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_1 . За результатом розгляду наданих документів нараховано ОСОБА_1 недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у розмірі 124278,24 грн за період з 01.04.2016 по 30.09.2018.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 29.08.2025 на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою №16704 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_1 . За результатом розгляду наданих документів нараховано ОСОБА_1 недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 у розмірі 73319,08 грн за період з 01.07.2016 по 30.06.2018.

Нараховану ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 по 30.09.2018 у розмірі 124278,24 грн. та суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 за період з 01.07.2016 по 30.06.2018 у розмірі 73319,08 грн. обліковано Головним управлінням та включено до переліку отримувачів виплат за минулий період станом на 1 січня 2026 року відповідно до вимог Порядку 1165. Зазначена сума підлягає виплаті в межах відповідного фінансового ресурсу за рахунок коштів Державного бюджету України в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету Пенсійним фондом України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь недоотриману пенсію ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в розмірі, визначеному в свідоцтві про право на спадщину за законом від 31.07.2025 року та зобов`язати нарахувати та виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з моменту припинення виплати пенсії з 01.02.2024 року по 30.11.2024 року та недоотриману пенсію ОСОБА_2 за період з моменту припинення виплати пенсії з 01.02.2024 року по 30.09.2024 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано державному нотаріусу Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербині Я.О. довідку про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 на суму 73 319,08 грн. за період з 01.07.2016 року по 30.09.2018 року та довідку про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 на суму 124 278,24 грн. за період з 01.04.2016 року по 30.09.2018 року, на підставі чого нотаріусом було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на недоотриману пенсію в сумі 73 319,08 грн. та недоотриману пенсію її чоловіка ОСОБА_2 в сумі 124 278,24 грн.

Жодних виплат позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом не проведено.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Отже, позивач успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мала право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.07.2025 року, видане державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О., у якому зазначено, що спадщина складається з недоотриманих пенсійних коштів спадкодавця у розмірі 73319,08 грн. та недоотриманих пенсійних коштів її чоловіка у розмірі 124278,24 грн., не оспорено та є чинним, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у виплаті пенсії спадкодавця спадкоємцю є безпідставною.

Згідно пп. 2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається Свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, Свідоцтво про смерть, Свідоцтво про право на спадщину.

Як зазначалось вище при оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, Свідоцтво про право на спадщину та документ, що посвідчує особу заявника.

Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набув всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності, якого він набув, є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до визначення термінів, що наведені у ст. 1 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» спадок у вигляді невиплаченої пенсії (заборгованості з виплати пенсії) не є щомісячною пенсійною виплатою, тобто, саме пенсією у розумінні статті 1 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява спадкоємця, який визначений нотаріусом, до органу Пенсійного Фонду України за виплатою недотриманої пенсії померлого пенсіонера не спрямована на щомісячне отримання пенсії, а має своєю метою фактичне отримання спадщини у вигляді грошових сум, що становить недоотриману померлим пенсіонером при житті пенсію (заборгованість з виплати пенсії), та яка увійшла до спадкової маси.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, але не отримала суму пенсії, яка зазначена у свідоцтві про право на спадщину за законом, суд прийшов до переконання, що відповідач неправомірно не виплачує позивачу успадковані ним суми пенсії після смерті спадкодавця.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині виплати недоотриманої пенсії спадкодавця в розмірі 73319,08 грн. та недоотриманих пенсійних коштів її чоловіка у розмірі 124278,24 грн. підлягають задоволенню, оскільки остання успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Щодо визнання за позивачем права власності та зобов`язання нарахувати та виплатити їй недоотриману пенсію суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що виплату пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідачем було припинено з 01 лютого 2024 року у зв`язку з непроходженням пенсіонерами фізичної ідентифікації внутрішньо переміщеної особи, та пенсіонери особисто за життя до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталися.

Суд зазначає, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст. 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії.

Посилання відповідача на те, що пенсіонери за життя не виявили бажання поновити їм пенсію та не зверталися з відповідною заявою до відповідача і пенсія не отримана з вини пенсіонерів, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Припинення виплати пенсії за життя спадкодавця з підстав, пов`язаних з не підтвердженням перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи не передбачено жодним Законом, отже спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мали право на нарахування та виплату пенсії за весь період з 01 лютого 2024 року по день своєї смерті незалежно від звернення до відповідача та надання чи не надання довідки внутрішньо переміщеної особи.

Право на такі виплати у спадкодавця зберігається, і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання безпідставно не нарахованої відповідачем пенсії у порядку спадкування за законом.

Подібні правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), де надано правовий висновок, у якому зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після своїх батьків, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на суму недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період з 01.02.2024 року по 30.11.2024 року та ОСОБА_2 за період з 01.02.2024 року по 30.09.2024 року та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотриману пенсію за вказаний період.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір по справі в розмірі 1211,20 грн., оскільки позов задоволено, суд прийшов до переконання, що витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. слід покласти на відповідача, стягнувши його за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.15,16,25,328,1216,1217, 1218, 1227,1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 липня 2025 року недоотриману пенсію ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 липня 2016 року по 30 вересня 2018 року в розмірі 73 319,08 грн. (сімдесят три тисячі триста дев`ятнадцять грн. 08 коп.) та недоотриману пенсію, що належала чоловіку померлої, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 квітня 2016 року по 30 вересня 2018 року в розмірі 124 278,24 грн. (сто двадцять чотири тисячі двісті сімдесят вісім грн. 24 коп.).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію за період з 01 лютого 2024 року по 30 вересня 2024 року, на одержання якої за життя мав право ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , недоотриману пенсію за період з 01 лютого 2024 року по 30 вересня 2024 року, належну спадкодавцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію за період з 01 лютого 2024 року по 30 листопада 2024 року, на одержання якої за життя мала право ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , недоотриману пенсію за період з 01 лютого 2024 року по 30 листопада 2024 року, належну спадкодавцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2026 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області А.О. Гончарова