Справа №464/376/26
пр № 2/464/1204/26
У Х В А Л А

29 січня 2026 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суд м.Львова Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного університету «ЛЬВІВСЬКА ПОЛІТЕХНІКА» про пропорційне зменшення вартості послуг, розірвання договору та зобов`язання вчинити дії (в порядку Закону України «Про захист прав споживачів»),

у с т а н о в и л а:

Позивач через електронний кабінет звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із даним позовом у порядку цивільного судочинства.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено судді Тімченко О.В.

Розглянувши матеріали заяви, суддя дійшов переконання про необхідність направлення цивільної справи за підсудністю з наступних підстав.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У порядку ч.4 ст.263 ЦПК України при застосуванні норм права суд ураховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2024 року у справі № 463/1178/23, за якою територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Як виснував Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 752/22030/18 недотримання правил територіальної підсудності є безумовною та достатньою правовою підставою для скасування судового рішення (ст.378 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч.2 ст.27 ЦПК України позови до позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (ч.5 ст.28 ЦПК України).

За положеннями ст.4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» Єдиний державний демографічний реєстр, зокрема, використовується для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою. Особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування) ст.ст.3, 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Ураховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок декларування/реєстрації як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

За відомостями Єдиного державного демографічного реєстру зареєстроване місце проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомості щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання/перебування відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , як зазначено у позові, відсутні.

Місцезнаходження відповідача, які свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за адресою: м.Львів, вул.С.Бандери, 12, що згідно із адміністративно-територіальним поділом відноситься до Галицького району м.Львова.

З урахуванням вищенаведених норм та фактичних обставин, відсутні передбачені законом підстави для розгляду даної справи Сихівським районним судом м.Львова, відтак таку за правилами ЦПК України справу слід передати за територіальною підсудністю Галицькому районному суду м.Львова.

Постановлення даної ухвали жодним чином не порушує право позивача доступу до правосуддя, оскільки передача справи до належного суду не обмежує процедуру вирішення спору.

Керуючись ст.ст.31, 258-260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Цивільну справу № 464/376/26 передати Галицькому районному суду м.Львова за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 29 січня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення (ч.3 ст.31 ЦПК України).

Суддя Олена ТІМЧЕНКО