Провадження № 2/204/1217/26 р.
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року Чечелівський районний суд м. Дніпра в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить звільнити позивача, ОСОБА_1 від обов`язку сплати аліментів на утримання дружини, ОСОБА_2 встановлених рішенням Баглійського районного суду м. Кам`янського від 06 травня 2024 року у справі № 207/378/24, у зв`язку з неможливістю надавати матеріальну допомогу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що рішенням Баглійського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 06 травня 2024 року у справі № 207/378/24 з ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання дружини, ОСОБА_2 , до досягнення дитиною трирічного віку, у розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до 27 жовтня 2026 року включно. Після винесення рішення суду його обставини змінилися настільки, що він об`єктивно втратив можливість надавати будь-яку матеріальну допомогу, з огляду на наступне. Погіршення стану здоров`я та інвалідність: після 06.05.2024 року, згідно з Витягом з рішення ЕКОПФО від 16.10.2025, йому встановлено ІІІ групу інвалідності, що вимагає постійних витрат на лікування. Втрата доходу та роботи: у зв`язку з інвалідністю, наказом від 18.11.2025 року був звільнений з військової служби. На даний час він не працевлаштований та не має регулярного заробітку. Відсутність пенсійних виплат: станом на день подання позову пенсія по інвалідності ще не нараховується і не виплачується. Має першочерговий обов`язок утримувати малолітню дитину згідно судового наказу від 25.01.2024 по справі № 207/377/24.

Не погодивши із позовними вимогами, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує наступне. Позивач у позові зазначає що не має змоги сплачувати аліменти на матір малолітньої дитини тому що отримав від 16.10.2025 року - 3 групи інвалідності на рік, та має постійні витрати на лікування, але Позивач був військовослужбовцем, має УБД, наразі отримає статус ветерана війни має безкоштовне лікування, реабілітацію та ліки , усі пільги регулює закон України про статус ветеранів війни, гарантії із соціального захисту, а сама статті 13 Пільги особам з інвалідністю внаслідок війни, статті 12 Пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, у кожній статті є частини про безкоштовні ліки та лікування. Жодного доказу рецепту від лікаря, оплату медичних послуг у зв`язку із лікуванням позивач не надав, а також це все безкоштовно гарантує Позивачеві держава. Позивач має право на оформлення пенсії від дня отримання інвалідності. Для III групи 60% грошового забезпечення за місяць. Також з довідки, яку надав суду Позивач зазначається, що Позивач отримає виплати від військової частини, з яких не стягуються аліменти, а саме 39 132,98 при звільнені з військової служби, також грошову допомогу на оздоровлення у сумі 22 234,65 грн. За невикористаної основної відпуски у сумі 56327,78 та надбавки 13340,00 грн. Регламентуючи матеріальне становище Позивача, а саме виплати з військової частини з яких аліменти не стягуються, пенсія, та виплати на які він має право фінансове становище позивача вище ніж коли він отримував офіційну зарплатню у розмірі 22500-22900 у місяць проходячи військову службу, тому жодних обставин відміняти аліменти або зменшувати аліменти не має. Також зазначає сімейне становище позивача, він має працездатну дружину, не має на утриманні більше неповнолітніх дітей та інших родичів, тому Позивач працездатний та має змогу сплачувати аліменти. Позивач має заборгованість зі сплати аліментів, яка в нього склалась з моменту подачі позову и до моменту коли в нього почали примусово стягувати кошти за виконавчим провадження, ця заборгованість в нього від 22.01.2024 року коли він проходив службу, не мав проблем, але навидь при отриманні більшого доходу в виді додаткового забезпечення, премій він не сплатив заборгованість, яка є до сих пір, це доказує як Позивач ставиться до свого обов`язку та не бажає сплачувати аліменти. При цьому Позивачем не надано жодних належних доказів неможливості сплати аліментів на утримання дружини. Розмір аліментів залежить від доходу Позивача, тому не може поставити у скрутне становище.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого вказано наступне. Відповідач стверджує, що III група інвалідності дозволяє позивачу працювати. Це твердження є цинічним ігноруванням його реального стану здоров`я, що підтверджується випискою № 1074, якої йому встановлено діагноз F07.2 (Посткомоційний синдром, органічний розлад особистості). Цей стан характеризується емоційною нестабільністю, зниженням пам`яті та уваги, що робить неможливим виконання будь-якої кваліфікованої роботи. 12.11.2025 року позивача перебуває під цілодобовим домашнім арештом, що підтверджується ухвалою суду. Це унеможливлює будь-яке працевлаштування, відвідування робочого місця та отримання доходу. Посилання Відповідача на "можливість працювати" в умовах повної ізоляції є юридично нікчемним.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше надав заяву відповідно до якої свій позов підтримав в повному обсязі. Справу просить розглянути без його участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, раніше нею було надано заяву відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, просила відмовити у задоволенні позовної заяви.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 травня 2024 року по справі № 207/378/24 вирішено стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини ОСОБА_2 на її користь, в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 22 січня 2024 року, до досягнення донькою ОСОБА_2 , віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , включно.

Відповідно до довідки про заробітну плату для розрахунку виплат від 17.08.2025 року, позивачу нараховано заробітну плату за період з березня 2022 року по червень 2025 року в сумі 1 324 875,29 грн.

Як вбачається із Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №205/25/2021/В від 16.10.2025 року позивачу встановлено ІІІ групу, основний діагноз: М51.1 Порушення поперекових та інших міжхребцевих дисків з радикулопатією (а.с. 109-110).

Згідно витягу з наказу від 18.11.2025 року за №322, позивача звільнено з військової служби за станом здоров`я.

Із повідомленням про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників старшого державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіоанльного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що станом на 01.04.2025 року у позивача наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.04.2025 року за період з 22.01.2024 року по 31.03.2025 року становить 50376,74 грн.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Отже, відповідач, не залежно від її матеріального становища, має право на утримання від позивача, оскільки на даний час не працює та з нею проживає дитина віком один рік і три місяці.

Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Суд немає сумніву в тому, що після отриманого поранення під час захисту Батьківщини стан здоров`я відповідача значно погіршився, у зв`язку з чим він потребує додаткових витрат для відновлення та реабілітації. Але відповідачка, яка не має жодних інших засобів для існування, на даний час постійно перебуває з їх спільною дитиною не повинна страждати внаслідок позбавлення матеріальної допомоги (коштів на прожиття) зі сторони позивача, який за своїм фінансовим станом спроможний сплачувати аліменти на її утримання. При цьому слід наголосити, що приведення розміру стягуваних аліментів на утримання дітей згідно діючого законодавства може бути вирішено шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про звільнення від сплати аліментів.

Щодо заявлених клопотань про визнання дій відповідача зловживанням процесуальними правами, проведення розгляду справи в частині дослідження медичних документів у закритому судовому засіданні та відібрання у відповідача розписку про кримінальну відповідальність за розголошення діагнозу, суд зазначає, що вони не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 44 ЦПК України зловживання правами передбачає дії, що перешкоджають розгляду справи або мають на меті введення суду в оману. Суд зазначає, що наданні докази відповідачем мають безпосереднє значення для вирішення спору, є реалізацією права на судовий захист, а не зловживанням. Оскільки судом не встановлено фактів порушення закону при поданні цих доказів, підстави для постановлення окремої ухвали згідно зі ст. 262 ЦПК відсутні. Також, згідно зі ст. 7 ЦПК України розгляд справ проводиться відкрито. Проведення закритого засідання допускається лише у виняткових випадках для запобігання розголошенню державної чи іншої таємниці. Предметом даного спору є звільнення від сплати аліментів. Таким чином, стан здоров`я та відповідні документи є об`єктом судового дослідження, без якого неможливо встановити істину. Інформація, що міститься у довідках МСЕК та ВЛК, у даному контексті має високе суспільне значення та є предметом правового спору, що нівелює необхідність повного закриття процесу. Суд вважає, що відкритий розгляд забезпечує справедливість та прозорість правосуддя. Також, вимога заявника про відібрання розписки про кримінальну відповідальність не ґрунтується на нормах процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 79, 84 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Суддя В.В. Самсонова