КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2923/2026
Справа № 381/1677/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 січня 2026 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2025 року, ухвалене у складі судді Анапріюк С.П. в м. Фастів у справі за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області звернувся до суду з даним позовом, просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь органу опіки і піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь органу опіки і піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 листопада 2023 року знаходяться на обліку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Матір`ю дітей є ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_6 , який не проживає з дитиною з раннього дитинства. Батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_1 , з яким ОСОБА_2 перебуває у фактичних шлюбних відносинах.

У січні 2021 року до Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області надійшов лист Фастівського НВК «ДНЗ-ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3» щодо тривалої відсутності ОСОБА_5 на заняттях у навчальному закладі, повідомлено, що жодні заходи, направлені на залучення дитини до навчання, результатів не дали. В жовтні 2022 року надійшло звернення від ОСОБА_1 щодо зловживання дружиною алкоголем та ухиляння від виконання своїх обов`язків відносно дітей. Упродовж 2023 року до Служби надходили заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_7 (сестри матері дітей), родичів сім`ї про зловживання ОСОБА_2 алкогольними напоями, відсутності її вдома по декілька днів чи тижнів без повідомлення свого місця перебування. На постійній основі спеціалістами служби проводилась профілактична робота з ОСОБА_2 відносно її малолітніх дітей.

01 листопада 2023 року малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області. 30 листопада 2023 року родина ОСОБА_2 взята на соціальний супровід Фастівським центром соціальних служб.

05 грудня 2023 року на комісії з питань захисту прав дитини розглянута заява ОСОБА_1 щодо надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей, однак на засіданні комісії ОСОБА_1 просив залишити його заяву без розгляду у зв`язку зі зміною поведінки дружини.

27 лютого 2024 року ОСОБА_23 (сестра ОСОБА_2 ) подала до Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області заяву про ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків відносно своїх дітей, зловживання спиртними напоями, її постійне залишення місця проживання, неперебування вдома в нічний час. Діти навчальний заклад не відвідують, мати для цього не вчиняє ніяких дій, а ОСОБА_1 рано йде на роботу, а приходить увечері. У родині відсутні продукти харчування, діти мають педикульоз.

28 лютого 2024 року, 27 березня 2024 року, 25 квітня 2024 року, 04 червня 2024 року та 03 липня 2024 року питання ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини, розгляд справи відкладався у зв`язку із неявкою ОСОБА_2 на засідання.

З травня по серпень 2024 року постійно надходили усні та письмові повідомлення від ОСОБА_8 та ОСОБА_1 щодо відсутності ОСОБА_2 вдома тривалий час, залишення дітей без догляду.

31 липня 2024 року на комісії з питань захисту прав дитини розглянуто питання ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків. ОСОБА_2 надала довідку, видану ТОВ «Наркологічний центр «Статус», про проходження протирецидивного лікування алкогольної залежності. Комісією надано їй строк до 10 серпня 2024 року влаштуватися на роботу. У разі відсутності працевлаштування на наступному засіданні комісії мало бути винесене питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітніх дітей.

16 серпня 2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_2 довідку про працевлаштування не надала, зазначила, що з вересня повинна водити дітей до школи, однак якщо буде працевлаштована, то робити цього не зможе. На засіданні питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав не набрало відповідної кількості голосів. Комісією надано доручення Фастівському міському центру соціальних служб надати інформацію на 30 вересня 2024 року про виконання матір`ю обов`язків.

Крім цього, згідно з інформацією з сайту Судова влада України, Фастівським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень.

25 жовтня 2024 року на комісії з питань захисту прав дитини розглядалося питання про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей та 29 листопада 2024 року розгляд питання припинений у зв`язку з відсутністю повідомлень про зловживання нею алкоголем.

З січня 2025 року за сприяння Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області родина ОСОБА_2 взята до кейсу Благодійної організації «Надія і дім для дітей» для отримання матеріальної допомоги на проходження кодування від алкозалежності матері та придбання необхідних речей для дітей.

Крім того, ОСОБА_1 з осені 2024 року не виходив на контакт зі спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, не відповідав на дзвінки, уникав спілкування. Він знає, що дружина постійно зловживає спиртним, не здійснює догляд за дітьми, однак нічого не робить. У батька відсутня зацікавленість у навчанні доньки, він не займається нею, нічого не робить для підвищення рівня її знань, розуміючи, що дитина не відвідує школу.

Оскільки відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2025 року позов задоволено, позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 стосовно його малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом та до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з кожного на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Допущено рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. Роз`яснено сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення, просив скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що батько ОСОБА_9 не займається вихованням дитини і ОСОБА_10 виховує він. Відповідно, ОСОБА_1 організовував підготовку ОСОБА_10 до навчального року, пройшов з ним медичні огляди та забезпечення канцелярією.

Пояснював, що його дочка ОСОБА_11 та син дружини ОСОБА_10 навчаються у Фастівському НВК «ДНЗ-ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3» та регулярно відвідують навчання з 01 вересня 2025 року. Він підготував свою доньку та сина дружини ОСОБА_10 до школи, забезпечив канцелярське приладдя, одяг, пройшов з дітьми медичні огляди, надавши відповідні довідки до навчального закладу.

Він забезпечує побут дітей, організовував їх робоче місце, їх графік та режим дня, порядок у шафах з дитячими речами та іграшками, виконує з ними домашні завдання після роботи, був присутнім з ними 01 вересня 2025 року у школі на першому дзвонику в онлайн режимі, через воєнний стан, спілкується з класним керівником дітей, контролює виконання домашніх завдань дітьми.

Вказував, що працює та утримує дітей, контролює місце їх перебування, коли знаходиться на роботі, діти не лишаються без нагляду, контролю, він організовує побут дітей, в тому числі, прання речей, постільної білизни, контролює дотримання гігієни дітьми.

Наголошував, що не вживає та не вживав алкоголь, щодня працює, доглядає дітей, претензії від навчального закладу дітей чи інших органів не надходять. В будній день після роботи та у вихідні він перебуває з дітьми. Повертається з роботи щодня близько 18 години вечора та перебуває з дітьми. У догляді за дітьми і в побуті йому також допомагає сестра матері дітей, яка проживає з ними.

Зазначив, що не підтримує з ОСОБА_2 шлюбно-сімейних відносин, виховує їх спільну доньку ОСОБА_11 та сина співмешканки ОСОБА_10 , організовує їх побут. У дітей відсутній педикульоз та скарги на здоров`я, що підтверджується довідками з дитячої лікарні.

Вказував, що до 2024 року наполягав на позбавленні матері дітей батьківських прав та особисто ініціював цю процедуру, потім відкликав подану заяву через виправлення поведінки ОСОБА_2 .

Звертав увагу, що не має наміру ухилення від контакту зі службою у справах дітей. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19 червня 2025 року, складеного головними спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, проведено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 . Умови проживання: родина займає дві кімнати, діти мають окремі спальні місця. На момент обстеження в кімнаті брудний посуд, сміття на підлозі, продукти харчування в незначній кількості. Стосунки, традиції в сім`ї: мати зловживає алкогольними напоями, діти можуть залишатись без нагляду, мати не працює, батько працює, але приходить додому ввечері.

Вказував, що вищезазначені обставини було усунуто до ухвалення рішення у справі, а саме налагоджено побут дітей, організовано їх навчальний процес, і ОСОБА_1 не лише у вихідні, але і в будні перебуває разом з дітьми.

Не погоджувався з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення його батьківських прав, тому що викладені у висновку обставини було усунуто, умови проживання дітей покращилися, діти регулярно відвідують школу, навчаються, отримують належне харчування, підтримується порядок в житлі, скарг до позивача не надходить, що свідчить про зацікавленість батьків до своїх дітей.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції брали участь представник відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_12 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, також в режимі відеоконференції в судовому засіданні було забезпечено участь представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки-повідомлення на поштову адресу, однак поштове відправлення повернуте до суду з відміткою Укрпошти про відмову адресата від його отримання, а тому відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України ОСОБА_2 вважається такою, що отримала судову повістку-повідомлення.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, передумовою якого є не відсутність учасників справи, а неможливість вирішення спору в судовому засіданні (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 25 червня 2024 року в справі № 359/6678/19, провадження № 61-17877св23).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до положень статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга подана лише одним відповідачем ОСОБА_1 . Інший відповідач ОСОБА_2 апеляційну скаргу не подала та до апеляційної скарги ОСОБА_1 не приєдналася.

Відтак, правильність висновків суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом лише в частині вимог щодо відповідача, яким подано апеляційну скаргу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно з відомостями свідоцтва про народження ОСОБА_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серії НОМЕР_1 , в графі «батько» вказаний ОСОБА_6 , а в графі «мати» - ОСОБА_2 (а. с. 22).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 204 (а. с. 23).

Згідно з відомостями клопотання Фастівського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3», директор ОСОБА_24 звернувся до начальника Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Змаженко Л.А. із повідомленням про учня 2-В класу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який без поважних причин протягом тривалого часу не відвідує навчальний заклад (а. с. 41).

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 від 06 червня 2022 року, він просить вжити заходи до ОСОБА_2 , оскільки вона не доглядає за дітьми, зловживає спиртними напоями, повідомляє, що він намагається працювати, забезпечувати дітей доглядом та продуктами, купає, годує та одягає дітей сам. Мати дітьми не займається (а. с. 34).

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 від 30 вересня 2022 року, він просить провести з дружиною бесіду щодо виховання дітей, оскільки вона не здійснює за ними догляд, не займається вихованням і навчанням дітей (а. с. 35).

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 02 листопада 2022 року, наданих начальнику Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області ОСОБА_13 , були випадки, коли вона вживала алкоголь, не займалася дітьми, але тепер все зрозуміла і взялась за розум, що діти для неї понад усе. Алкоголь не вживає і не буде. Вона не працює, має доглядати бабусю. Зобов`язувалась не вживати алкоголь і дивитись за дітьми (а. с. 67).

Відповідно до повідомлення Фастівського районного управління поліції Київської області від 08 травня 2023 року №5000/109/1700/00-23, Управління поліції розглянуло звернення мешканців АДРЕСА_1 , про те, що ОСОБА_2 мешкає в ОСОБА_14 , зловживає алкоголем, не виконує батьківські обов`язки, старший син не відвідує заняття в школі. Вказана особа притягалася протягом року до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Рекомендовано перевірити умови проживання родини ОСОБА_15 (а. с. 38).

Згідно з поясненнями ОСОБА_7 від 06 червня 2023 року, ОСОБА_7 звернулася до начальника Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Людмили Змаженко з метою позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що мати веде аморальний спосіб життя, не доглядає за дітьми. Діти не ходять до школи, мати тижнями не буває удома. Старшого сина залишила у Івано-Франківську, життям дитини не цікавиться. Просить позбавити її батьківських прав (а. с. 29).

Відповідно до повідомлення Фастівського районного управління поліції Київської області від 28 вересня 2023 року №11240/109/1700/00-23, 28 вересня 2023 року до Управління поліції надійшло повідомлення ОСОБА_7 про те, що її сестра ОСОБА_2 неналежно доглядає за своїми малолітніми дітьми, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Виїздом на місце події встановлено, що матір перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, зі слів сестри діти відвідують школу рідко, брудні. Стосовно матері складений протокол за ч. 2 ст. 184 КУпАП (а. с. 37).

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 20 жовтня 2023 року, наданих начальнику Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області ОСОБА_13 , вона зазначила, що алкоголь вживати не буде, якщо її не будуть виганяти з хати. Зараз із чоловіком помирилася, далі будуть жити разом і буде все добре. Діти будуть доглянуті та нагодовані (а. с. 66).

Відповідно до повідомлення Фастівського районного управління поліції Київської області від 17 листопада 2023 року №13237/109/1700/00-23, 16 листопада 2023 року до Управління поліції звернувся ОСОБА_1 щодо неналежного виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків. В ході розгляду цього питання встановлено те, що тривалий час ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, не перебуває за місцем проживання 3-7 днів, не цікавиться та не доглядає за дітьми. Проінформовано, що матір притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП (а. с. 36).

Згідно з повідомленням ОСОБА_1 від 02 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 повідомив, що проживає з ОСОБА_2 та виховує спільну доньку ОСОБА_11 та сина співмешканки ОСОБА_5 . Зазначив, що дружина зловживає алкоголем, не ночує вдома, за дітьми не доглядає. Вказав, що 11 жовтня 2023 року він підлягає мобілізації до лав ЗСУ, просив здійснити контроль за виконанням матір`ю батьківських обов`язків (а. с. 30).

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 від 16 листопада 2023 року, ОСОБА_1 повідомив, що проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 та зазначив, що після смерті матері та дідуся вона постійно зловживає спиртними напоями, не доглядає за дітьми, не готує їм їсти, не працює, весь час за дітьми доглядає він сам. Зазначив, що він докладає зусилля задля того, щоб діти були чисті, доглянуті, не хворіли та відвідували школу. Просить вжити заходи до ОСОБА_2 (а. с. 32).

Відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 01 листопада 2023 року №115, малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а. с. 24).

Відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 01 листопада 2023 року № 116, малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а. с. 25).

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 22 листопада 2023 року, наданих начальнику Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області ОСОБА_13 , вона пішла з дому після побиття та з 06 листопада 2023 року по 18 листопада 2023 року була у місті Фастів. Під свою відповідальність пройшла лікування від алкозалежності, приймала 10 днів таблетки. Має намір пройти кодування від алкоголю у найкоротший термін. Визнала, що ухилялась від батьківських обов`язків, не контролювала навчання, не піклувалась про здоров`я дітей (а. с. 65).

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 11 березня 2024 року, наданих начальнику Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Змаженко Л.А., діти були хворі, довідку взяв чоловік, її дома не було, оскільки вона була на роботі. Діти були брудні, потім чоловік їх помив. Діти були хворі, у них був бронхіт. Дітей самих на ніч не залишає. Відмовилась проходити курс лікування від алкогольної залежності, повідомила, що сама візьме себе в руки і пити не буде. Зобов`язалась контролювати відвідування дітьми школи, забезпечувати їхню гігієну, кожного для мати продукти харчування для них, у разі хвороби дітей відразу звертатись до лікаря. У разі порушення нею цих зобов`язань усвідомлює, що може бути позбавлена батьківських прав (а. с. 64).

16 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про надання висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у зв`язку із ухиленням від виконання батьківських обов`язків (а. с. 31).

Згідно з поясненнями ОСОБА_7 від 27 лютого 2024 року, вона звернулася до начальника Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Людмили Змаженко з повідомленням про те, що ОСОБА_2 неналежно виконує свої батьківські обов`язки, залишає дітей без нагляду, постійно зловживає алкоголем. Батько ОСОБА_1 перебуває на роботі, приїздить після 19 години, по можливості займається дітьми (а. с. 28).

Відповідно до повідомлення Фастівського ліцею №3 Фастівської міської ради Київської області від 29 лютого 2024 року №02-05/22, завідувачу сектору опіки, піклування та усиновлення Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Олені Мазуренко доведено до відома те, що ОСОБА_16 протягом січня та лютого 2024 року у школі була 1 раз та ОСОБА_17 протягом цього ж періоду 7 разів. Батьки зазначили, що діти хворіють (а. с. 43).

Згідно з інформацією Фастівського ліцею №3 Київської області про відвідування навчальних занять від 22 березня 2024 року, ОСОБА_17 протягом березня 2024 школу відвідує систематично. Пропустив три дні через хворобу. Хлопчик старанний, дисциплінований, навчається в межах своїх сил. Шкільним приладдям забезпечений, зовнішній вигляд охайний. Батько постійно цікавиться навчанням ОСОБА_5 (а. с. 46).

Згідно з інформацією Фастівського ліцею №3 Київської області про відвідування навчальних занять від 22 березня 2024 року, ОСОБА_16 виховується у повній сім`ї. Мати ОСОБА_2 не завжди приділяє достатньо часу навчанню та вихованню дитини. В першому семестрі дитина хворіла, це підтверджено довідкою лікаря. Починаючи із другого семестру учениця відвідувала школу нерегулярно до березня. Починаючи із березня ОСОБА_16 відвідує школу кожного дня. Дівчинка спокійна, вихована, але недостатньо охайна, має педикульоз. Мама реагує на зауваження позитивно, більше приділяє часу дитині, але потрібно вилікувати педикульоз (а. с. 47).

Відповідно до звіту Фастівського ліцею №3 Київської області про відвідування навчальних занять від 18 квітня 2024 року, ОСОБА_17 навчається у 1-Б класі. Протягом квітня 2024 заняття відвідував несистематично, пропустив 13 днів не по хворобі, навчався лише 4 дня. Хлопчик старанний, дисциплінований, навчається в межах власних можливостей, зовнішній вигляд охайний. Батько не цікавиться навчанням хлопчика (а. с. 48).

Відповідно до звіту Фастівського ліцею №3 Київської області про відвідування навчальних занять від 18 квітня 2024 року, ОСОБА_16 навчається у 4-А класі. В період з 1 квітня по 18 квітня 2024 учениця регулярно відвідувала уроки в школі та під час дистанційного навчання, окрім 12 та 16 квітня. Після виявлення у дівчинки педикульозу з мамою проведено бесіду. Дівчинка охайна, чисто одягнена, ознаки педикульозу виявлено неодноразово (а. с. 49).

Відповідно до звіту Фастівського ліцею № 3 Київської області про відвідування навчальних занять, ОСОБА_16 навчається у 1-Б класі. Продовж травня учениця відвідувала школу 11 разів, була присутня під час дистанційних уроків, її присутність забезпечувала мама. Відсутність у школі мама пояснювала поганим самопочуттям дитини. В школі дівчинка охайна, забезпечена шкільним приладдям. Упродовж травня батько телефонував класному керівнику для того, щоб дізнатися про успішність навчання дитини у школі (а. с. 44).

Відповідно до звіту Фастівського ліцею №3 Київської області про відвідування навчальних занять від 28 травня 2024 року, ОСОБА_17 протягом травня школу відвідував несистематично. Упродовж травня був присутній у школі 4 дні, хлопчик старанний, дисциплінований, зовнішній вигляд охайний. Батьки не цікавились навчанням ОСОБА_10 (а. с. 45).

Згідно з поясненнями ОСОБА_7 від 04 червня 2024 року, ОСОБА_7 звернулася до начальника Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Людмили Змаженко з повідомленням про те, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 , проживає з нею в одній оселі та зазначає, що ОСОБА_2 неналежно виконує свої батьківські обов`язки, залишає дітей без нагляду, останній раз залишила дітей на 13 днів. У дітей педикульоз. За дітьми доглядає вона та батько. Просить позбавити її батьківських прав (а. с. 27).

Відповідно до доповідної записки головного спеціаліста Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Небрат Н.В. від 19 липня 2024 року, на її особистий номер телефону зателефонувала ОСОБА_7 , сестра ОСОБА_2 , та повідомила про те, що мати дітей в черговий раз пішла з дому, вже три дні не ночує вдома, місце її перебування невідоме. ОСОБА_1 перебуває на роботі з ранку до вечора, за дітьми вимушена доглядати сестра або її повнолітній син (а. с. 39).

Згідно з повідомленням Фастівського ліцею №3 Київської області від 03 жовтня 2024 року № 02-05/84, ОСОБА_16 навчається у 2-Б класі. За період з 02 вересня по 26 вересня 2024 року була відсутня у школі 11 днів. Класний керівник неодноразово спілкувалася у телефонному режимі з мамою щодо відвідування дитиною школи. Мама повідомила, що дівчинка хворіє. У розмові мама виважена, врівноважена. В ті дні, коли ОСОБА_11 відвідувала школу, її присутність забезпечувала мама. У школі дівчинка охайна, завжди мала з собою перекус (а. с. 50).

Згідно з повідомленням Фастівського ліцею №3 Київської області від 03 жовтня 2024 року № 02-05/83, ОСОБА_17 навчається у 5-А класі. За період з 02 вересня по 26 вересня 2024 року був присутній у школі 9 днів, з них 3 дні на онлайн уроках у зв`язку з ремонтом, 6 днів через хворобу зі слів матері. Мати в телефонній розмові повідомляла про відсутність сина на уроках. Під час розмови мама врівноважена, ввічлива (а. с. 51).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09 жовтня 2024 року, складеного головними спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Гонзелінською Вікторією та Небрат Наталією , проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Умови проживання: відсутні продукти харчування, приготовані страви. У будинку прибрано, у кімнаті, де мешкають діти, речі та постільна білизна складені хаотично, брудний посуд. Стосунки, традиції в сім`ї: діти часто лишаються без матері, у родині наявні випадки зловживання алкоголем зі сторони матері, мати часто відсутня дома. Зі слів сестри ОСОБА_20 , мати зловживає алкоголем, діти школу не відвідують.

Згідно з повідомленням Фастівського ліцею №3 Київської області від 23 жовтня 2024 року № 02-05/90, ОСОБА_16 навчається у 2-Б класі. За період з 02 вересня по 22 жовтня 2024 року відвідувала школу у вересні 11 днів та в жовтні 8 днів. Мама пояснює відсутність дитини в школі тим, що в неї ГРВІ. Навчальну програму виконує на початковому рівні. Мама та батько підтримують зв`язок з класоводом, але не відвідують батьківські збори. У школі дівчинка забезпечена шкільним приладдям, завжди мала з собою перекус, одягнена відповідно до погоди (а. с. 52).

Згідно з повідомленням Фастівського ліцею №3 Київської області від 23 жовтня 2024 року № 02-05/89, ОСОБА_17 навчається у 5-А класі. За період з 02 вересня по 22 жовтня 2024 року був відсутній у школі 23 дні. З них 3 дні на онлайн уроках у зв`язку з ремонтом, 8 днів через хворобу, за словами матері, 12 днів без поважних причин. Мати інколи повідомляла про відсутність сина на уроках, обіцяла, що син пропускати уроки не буде. У жовтні ОСОБА_10 жодного разу не був на уроках у школі, лише інколи виходив на онлайн уроки (а. с. 53).

Відповідно до характеристики від 03 листопада 2024 року №370, виданої Комітетом самоорганізації населення мікрорайону Заріччя, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 з цивільним чоловіком та двома неповнолітніми дітьми. За час проживання проявила себе з негативної сторони. Не приділяє дітям уваги, не займається їхнім вихованням, харчуванням. Вживає алкогольні напої, часто не ночує дома. Порушує громадський порядок (а. с. 72).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 07 лютого 2025 року, складеного головними спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Гонзелінською Вікторією та Небрат Наталією , проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Умови проживання: родина займає 2 кімнати, діти мають окремі спальні місця. На момент обстеження в кімнаті брудний посуд, сміття на підлозі, продукти харчування в незначній кількості. Стосунки, традиції в сім`ї: мати зловживає алкогольними напоями, діти можуть залишатися без нагляду, мати не працює, батько працює, але приходить додому ввечері (а. с. 70).

Відповідно до характеристики від 21 лютого 2025 року №13, наданої Комітетом самоорганізації населення мікрорайону Заріччя, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 з цивільним чоловіком та двома неповнолітніми дітьми. На даний час не приділяє дітям належної уваги, не слідкує за ними, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Письмових скарг до Комітету стосовно неї не надходило (а. с. 71).

Відповідно до відомостей довідки про проходження протирецидивного лікування алкогольної залежності б/н, ОСОБА_2 , пройшла лікування у ТОВ «НЦ «СТАТУС» (а. с. 73).

Згідно з повідомленням Фастівського ліцею №3 Київської області від 16 червня 2025 року № 02-04/61, ОСОБА_17 навчається у 5-А класі. На кінець навчального року 2024-2025 має оцінки початкового та середніх рівнів, тому програму виконав частково. Причина - значна кількість пропусків уроків (97 днів за навчальний рік).

Згідно з повідомленням Фастівського ліцею №3 Київської області від 06 червня 2025 № 02-04/62, ОСОБА_16 навчається у 2-Б класі за загальною програмою навчання. Навчальна програма 2024-2025 навчального року ОСОБА_11 виконана частково через неналежне відвідування дитиною школи. Рівень навчальних знань учениці залишається на початковому рівні. Пришкільний табір, де була можливість подолати освітні втрати, дівчинка не відвідувала. Ученицю переведено до наступного класу (а. с. 101).

Відповідно до повідомлення Фастівського районного управління поліції Київської області від 25 червня 2023 року №, Управління поліції повідомлення щодо неналежного виконання батьківських обов`язків по догляду за дитиною, поданого ОСОБА_7 та на момент прибуття Комісією ювенальної превенції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у квартирі зафіксовано незадовільні побутові умови: безлад, антисанітарія, відсутність харчів, діти виглядають неохайними та брудними. На матір складено протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Рекомендовано перевірити умови проживання родини ОСОБА_15 (а. с. 122).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19 червня 2025 року, складеного головними спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Гонзелінською Вікторією та Небрат Наталією , проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Умови проживання: родина займає 2 кімнати, діти мають окремі спальні місця. На момент обстеження в кімнаті брудний посуд, сміття на підлозі, продукти харчування в незначній кількості. Стосунки, традиції в сім`ї: мати зловживає алкогольними напоями, діти можуть залишатися без нагляду, мати не працює, батько працює, але приходить додому ввечері (а. с. 123).

Згідно з висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 24 березня 2025 року, визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11 - 18).

Зазначений висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 24 березня 2025 року в частині визнання доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1 мотивовано тим, що на контакт зі спеціалістами ССДС ВК ФМР ОСОБА_1 не виходить з осені 2024 року, не відповідає на дзвінки, не передзвонює, уникає спілкування. ОСОБА_1 знає про постійне зловживання дружиною алкогольними напоями, залишення нею дітей без догляду упродовж дня, незабезпечення їх харчуванням, відсутністю тривалий час дітей на навчанні. Але нічого не робить сам, щоб забезпечити дітей належним навчанням, вихованням та утриманням: для залучення дітей до навчального процесу (привчити до самостійного пробудження за будильником дітей, проконтролювати кожного дня відвідування дітьми закладу, домовитися з тіткою чи її сином про довезення ОСОБА_11 до навчального закладу, перевіряти наявність домашніх завдань та їх виконання), забезпечення їх повноцінним харчуванням упродовж дня (приготувати ввечері гарячі страви на наступний день, навчити самостійно собі приготувати бутерброди з чаєм, підігріти готові страви). Батько мотивує, що він один працює для забезпечення сім`ї, але зі слів ОСОБА_8 , жодних речей дітям батьки не купували - весь одяг наданий родичами та сусідами, продукти харчування вдома завжди у мінімальній кількості або взагалі немає, діти постійно голодні, у дітей відсутні кошти на автобус, щоб доїхати до закладу, та інтернет. Був випадок влітку 2024 року, коли спеціалісти ССДС ВК ФМР разом з дітьми шукали продукти харчування (діти були голодні, а жодних продуктів не було): шматок ковбаси та батон були заховані у зачиненому підсобному приміщенні, ключ до якого ОСОБА_10 ледве знайшов (хоча батько запевняв, що хлопчику відомо, де знаходяться продукти та ключ від кладової). У батька відсутня зацікавленість у навчанні дочки, не займається з нею, не перевіряє навчальні завдання, нічого не робить для підвищення її рівня знань, розуміючи, що дитина практично не відвідує школу. Все це вказує на усунення батька від виконання своїх обов`язків відносно дитини. На підставі вищевикладеного визнано доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Представник позивача Небрат Н.В. в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції підтримала вимоги позову з підстав, що викладені у ньому, просила його задовольнити. Пояснила, що ця сім`я перебуває на обліку соціальних служб близько п`яти років за цей час встановлено, що відповідачі не виконують свої батьківські обов`язки стосовно малолітніх дітей, не забезпечують їхнє право на безпечне дитинство, на належний рівень харчування, медичного забезпечення, на навчання та розвиток, безпечні та стабільні умови життя. Мати тривалий час зловживає спиртними напоями, залишає дітей вдома самих без нагляду та продуктів харчування на декілька днів. Обоє відповідачів не дбають про відвідування дітьми школи. Рівень освіти обох дітей на початковому рівні. Часті випадки наявності у дітей педикульозу. Служба постійно проводить роботу з відповідачами. Батько до 2024 року наполягав на позбавленні матері батьківських прав та особисто ініціював цю процедуру, потім відкликав подану ним заяву. На теперішній час він перестав виходити на контакт зі спеціалістами Служби. Мати постійно обіцяє змінити ставлення до дітей і припинити зловживання спиртними напоями, однак обіцянки не виконує. Діти недоглянуті та живуть без батьківського піклування та уваги. Не ходять до коли, не засвоїли матеріал минулого навчального року, однак не відвідували пришкільний табір для усунення прогалин у навчанні. За сприяння служби благодійна організації надала кошти для забезпечення дітей мобільними телефонами для навчання у дистанційному режимі, також профінансувала лікування матері від алкогольної залежності. Вказані заходи не змінили ситуацію в сім`ї на краще. Спеціалісти Служби під час візитів повсякчас застають матір вдома у нетверезому стані. Батько, коли проживав з сім`єю, ховав продукти від матері у підсобному приміщенні, бо вона їх виносить. Діти доступу до продуктів не мають. Нібито батько скидає гроші на магазин і діти мають можливість купувати собі їжу, однак під час візиту працівників Служби діти постійно голодні, продукти харчування вдома або відсутні, або наявні у мінімальному та несвіжому вигляді. Одягом дітей забезпечують сусіди, надаючи вживані речі своїх дітей. Діти не навчені елементарним правилам гігієни та самодогляду.

Крім цього, звернула увагу суду на те, що відповідач ОСОБА_1 , хоч і намагається забезпечувати матеріально сім`ю та хоча б на вихідних (останні півроку з роботи приїздить лише на вихідні) навести лад у помешканні, спонукати ОСОБА_2 прибрати, приготувати їжу чи попрати брудні речі, проте також не виконує батьківські обов`язки щодо догляду та виховання доньки, не слідкує за її рівнем розвитку та освіти, не перевіряє виконання нею шкільної програми, не делегує ці свої функції іншим людям. Фактично дитина залишається недоглянутою, без батьківської турботи та уваги. Батьки дітей живуть своїм життям, а діти виживають. Оскільки діти дорослішають та ніким не контролюються, то їх «забере вулиця», треба спасати дітей.

Допитана у судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона є рідною сестрою відповідача і живе з нею в одному будинку, в другій його половині. Всі події бачить на власні очі і запевняє, що діти постійно брудні, недоглянуті, голодні. Ніколи не бачила, щоб у відповідача сохла білизна. В хаті завжди гармидер. Батько ОСОБА_1 непоганий, він і прибирає і намагається помити дітей чи спонукати ОСОБА_2 дбати про дітей, проте діти все одно постійно без догляду і батьківської уваги, живуть без контролю, блукають вулицями. Мати залишає дітей по декілька днів самих без нагляду, пиячить і десь вештається. Ніколи не бачила щоб діти писали чи читали. Діти розуміють ситуацію, але ніяк на неї вплинути не можуть. ОСОБА_10 ще у віці 6 років казав, що дуже б хотів щоб ОСОБА_21 була його мамою. Так дітки жити не можуть, їх треба спасати. Вона навколішки просила сестру хоча б трішки дбати про дітей, але всі її обіцянки закінчились невиконані. Останнім часом вона просто посилає її нецензурною лайкою. Сама не годує дітей і забороняє їм ходити їсти до неї. Чула неодноразово, що коли діти просять їсти, то мати кричить на них і говорить, що вони вже сьогодні їли і більше немає нічого їм дати. Постійно мати п`яна, а діти в хаті сидять біля неї або ж десь ходять містом чи на річку без нагляду і контролю. Сплять в тих речах, у яких ходили цілий день і не змінюють одяг по кілька діб. Постільну білизну у дітей не бачила. Продуктів у них теж постійно немає, холодильник пустий, у нього відповідачка ховає брудний посуд, щоб свідок не бачила і не сварила її за бруд у помешканні.

Крім того, до апеляційної скарги ОСОБА_1 надано нові докази, а саме копію довідки Фастівською ліцею № 3 від 03 вересня 2025 року № 57 про те, що ОСОБА_3 дійсно навчається у Фастівському ліцеї № 3 Фастівської міської ради Київської області у 2025/2026 навчальних роках, копії товарних чеків, згідно яких ОСОБА_1 придбавались продукти харчування, шкільна канцелярія, побутова хімія, засоби гігієни, стартовий пакет мобільного зв`язку «Київстар», придбано електричний чайник; копії медичних довідок (витягів з медичної картки амбулаторного хворого) від 02 вересня 2025 року, згідно яких діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оглянуті лікарями КНП ФМР «Фастівський міський Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги», визнані здоровими, на «Д» обліку не перебувають.

Згідно з ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2025 року відкрито провадження в даній справі в загальному позовному провадженні та призначено підгтовче засідання. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали (а. с. 82).

Копію ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2025 року разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів направлено на адресу учасникам справи, в тому числі ОСОБА_1 (а. с. 84).

Разом із тим, поштова кореспонденція, яка направлялась ОСОБА_1 , була повернута до суду першої інстанції з відміткою про відсутність адресата, що свідчить про фактичне невручення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви (а. с. 97, 110, 137).

Оскільки відповідач не брав участі в розгляді справи судом першої інстанції, а право на захист може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином судом вивчені усі їх доводи, відтак прийняття доказів, наданих відповідачем, та їх оцінка є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для справи в межах апеляційного перегляду.

Крім того, апеляційний суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 13 серпня 2025 року у справі № 369/8018/23 (провадження № 61-7530св24), згідно якого, у правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання слід вирішувати в контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вирішуючи спір, суд на перше місце ставить якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України.

Зважаючи на те що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Задовольняючи позов про позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав, суд першої інстанції виходив із того, що у спірних правовідносинах наявні підстави, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини і це сприятиме захисту якнайкращих інтересів дитини .

Разом із тим, такі висновки є передчасними та помилковими, враховуючи наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідачі не відповідають вимогам, необхідним для виховання дітей, вони своїми свідомими та регулярними діями та бездіяльністю заподіюють шкоду своїм дітям, не дбають про них, не виховують їх, не надають їм доступ до культурних та інших духовних цінностей, їхній безвідповідальний, аморальний спосіб життя та морально-етичні переконання становлять загрозу для здоров`я та розвитку дітей, спілкування дітей з відповідачами порушувало права дітей на безпечне дитинство на захист, піклування, виховання.

У цих правовідносинах, співставляючи інтереси окремої особи, в право якої здійснюється втручання (відповідача), враховуючи суспільні інтереси та інтереси дітей, суд вважав, що позбавлення відповідачів батьківських прав буде кращим заходом для дітей, ніж зворотне, оскільки таке позбавлення батьківських прав впливає на обставини щодо виховання і розвитку дітей, створює додаткові умови щодо їхнього безпечного виховання, захисту їхнього здоров`я, сприяє захисту їхніх прав взагалі, а невжиття такої процедури створює умови для зловживання відповідачами своїми правами стосовно дітей.

Крім цього, судом взято до уваги твердження позивача про спосіб життя відповідачів, які не дбають про своїх дітей на необхідному чи хоча б мінімальному рівні для забезпечення їхнього розвитку, освіти, безпечних і стабільних умов життя у благополучному середовищі.

Апеляційний суд враховує, що висновки суду першої інстанції відносно відповідачів як батьків є узагальненими, судом покладено однакову відповідальність за невиконання батьківських обов`язків як на ОСОБА_2 , так і на ОСОБА_1 , при цьому не надано індивідуальну оцінку їх діям по виконанню цих обов`язків.

Судом не зазначено, в чому полягає безвідповідальний, аморальний спосіб життя та морально-етичні переконання зокрема батька ОСОБА_1 , і на підставі яких доказів це встановлено, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про зловживання ОСОБА_1 алкогольними напоями, вчинення ним антигромадської поведінки, притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за невиконання обов`язків щодо виховання дітей, відсутні будь-які скарги на ОСОБА_1 в зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків з боку родичів або інших заінтересованих осіб, громадських організацій, освітніх або медичних закладів.

Встановивши, що спілкування з батьками, зокрема ОСОБА_1 , становить загрозу для здоров`я та розвитку дитини, спілкування дитини з відповідачами порушувало права дитини на безпечне дитинство на захист, піклування, виховання, суд першої інстанції не звернув уваги, що органом опіки та піклування, як уповноваженою на це особою, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 585 «Про забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, не проводилась оцінка рівня безпеки малолітньої ОСОБА_4 , зі складанням відповідного акту, не встановлювалось обставин жорстокого поводження батька з дитиною, наявності загрози її життю чи здоров`ю.

Суд вважав відсутньою у спірних правовідносинах можливість відновлення зв`язків між батьками та дітьми, оскільки суд встановив повну й абсолютну свободу доступу відповідачів до дітей і їхнє свідоме уникання та небажання виконувати батьківські обов`язки та дбати про дітей. Суд безальтернативно встановив у цій справі, що у взаємовідносинах батьків (відповідачів) з дітьми наявна стала відсутність між ними будь-якого психоемоційного зв`язку, спілкування, а також стійке, свідоме та непохитне небажання відповідачів відновити та встановити контакт із дітьми, їхнє винне та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, усунення від піклування про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнього навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання; відсутність бажання до спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення; не надання дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не виявленні інтересу до внутрішнього світу дітей; не створення умов для отримання дітьми освіти.

Разом із тим, будь-які докази, якими би взагалі підтверджувалась втрата психоемоційного контакту (зв`язку) між батьком ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_4 , в матеріалах справи відсутні, в зв`язку з чим мотивацію суду з даного приводу не можна визнати належною.

У процесі розгляду справи не було здобуто висновків психологів про відсутність прихильності батька до дитини та дитини до батька, а також про можливість/неможливість відновлення емоційного зв`язку між ними.

Також суд першої інстанції врахував, що протягом п`яти років сім`я перебуває на обліку, Служба у справах дітей здійснила передбачені законодавством дії та провела процедури, однак вказане не дало позитивних результатів, ситуація та обставини життя дітей не змінились.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що з матеріалів справи в цілому та з висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав вбачається, що спеціалістами ССДС ВК ФМР проводилась профілактична робота щодо пропагування здорового образу життя, надавалися рекомендації щодо проходження лікування від алкогольної залежності, роз`яснювалися обов`язки батьків по вихованню та навчанню дітей лише з ОСОБА_2 , але не з ОСОБА_1 , відтак висновки суду першої інстанції про відсутність позитивних результатів від дій органу опіки та піклування по відношенню до батька в даному випадку є передчасними.

Крім цього, судом першої інстанції взято до уваги виявлені та перевірені судом факти вчинення відповідачами домашнього насильства (психологічного, фізичного, матеріального) стосовно дітей та за їхньої присутності (частина четверта статті 22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Апеляційний суд звертає увагу, що конкретних доказів, на підставі яких судом встановлено такі обставини по відношенню до батька ОСОБА_1 , судом не наведено, зокрема, доказів притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства, і в матеріалах справи такі докази відсутні.

Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Однак у постановах Верховного Суду від 20 березня 2024 року по справі № 204/2097/22, від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21, від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 26 липня 2021 року у справі № 638/15336/18 від 06 травня 2020 року по справі № 753/2025/19 також зазначено, що висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер та є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом, на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку.

Тлумачення частини шостої статті 19 СК України дає підстави для висновку, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам необхідно враховувати, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, застосовується лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки недостатньо спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні, не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальній забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість, і застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 06 березня 2024 року у справі № 317/2256/22).

Судом першої інстанції взято до уваги висновок органу опіки та піклування, визнавши цей висновок належно обґрунтованим, оскільки у ньому наведено достатньо підстав та аргументів, які вказують на доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дітей.

Разом із тим, суд першої інстанції не врахував, що висновок органу опіки та піклування складено без з`ясування думки ОСОБА_1 та без всебічного встановлення причин неналежного виконання ним батьківських обов`язків, його пояснення з цього приводу в матеріалах справи відсутні. У висновку зазначено, що ОСОБА_1 ухиляється від контакту зі спеціалістами ССДС ВК ФМР з осені 2024 року, не відповідає на дзвінки, не передзвонює, уникає спілкування, проте вказані обставини нічим не підтверджені. Зазначений висновок не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, чи наявності з боку батька загрози для дітей, їх здоров`ю та психічному розвитку.

Суд першої інстанції вважав, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини того, що відповідачі без поважних причин свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України, за власною ініціативою самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дітей, без поважних причин залишили їх без батьківської уваги та турботи, при цьому наявна відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною, а отже поведінка відповідачів стосовно дітей є свідомим нехтуванням ними своїми батьківськими обов`язками.

При цьому судом першої інстанції залишено поза увагою наявним в матеріалах справи доказам, які підтверджують конкретні факти виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків відносно доньки, а саме: пояснення ОСОБА_7 від 27 лютого 2024 року на ім`я начальника Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Людмили Змаженко про те, що батько ОСОБА_1 перебуває на роботі, приїздить після 19 години, по можливості займається дітьми (а. с. 28); звіт Фастівського ліцею № 3 Київської області про відвідування навчальних занять, згідно якого упродовж травня батько телефонував класному керівнику для того, щоб дізнатися про успішність навчання дитини у школі (а. с. 44); пояснення ОСОБА_7 від 04 червня 2024 року на ім`я начальника Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Людмили Змаженко, згідно яких за дітьми доглядає вона та батько (а. с. 27); показання свідка ОСОБА_7 , що «батько ОСОБА_1 непоганий, він і прибирає і намагається помити дітей, чи спонукати ОСОБА_2 дбати про дітей»; пояснення представника позивача в судовому засіданні, що відповідач ОСОБА_1 , намагається забезпечувати матеріально сім`ю, навести лад у помешканні, спонукати ОСОБА_2 прибрати, приготувати їжу чи попрати брудні речі.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки поважності причин недостатнього спілкування ОСОБА_1 з дитиною, а саме його зайнятості на роботі, що підтверджується поясненнями ОСОБА_7 від 27 лютого 2024 року про те, що батько ОСОБА_1 перебуває на роботі, приїздить після 19 години, по можливості займається дітьми (а. с. 28), доповідною запискою головного спеціаліста Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Небрат Н.В. від 19 липня 2024 року, згідно якої на її особистий номер телефону зателефонувала ОСОБА_7 , сестра ОСОБА_2 , та повідомила про те, що мати дітей в черговий раз пішла з дому, вже три дні не ночує вдома, місце її перебування невідоме, батько дітей ОСОБА_1 перебуває на роботі з ранку до вечора (а. с. 39), актом обстеження умов проживання від 07 лютого 2025 року, складеного головними спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Гонзелінською Вікторією та Небрат Наталією , згідно якого батько працює, але приходить додому ввечері (а. с. 70).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особистості батька (матері) як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Зокрема, вказаний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 18 травня 2023 року у справі № 760/9726/17, від 25 вересня 2024 року у справі № 759/11903/23, від 20 листопада 2024 року у справі № 757/33144/22-ц, від 27 листопада 2024 року у справі № 439/2302/23.

У рішенні у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19.

Так, судом першої інстанції не встановлено, що до відповідача застосовувалися заходи впливу в зв`язку з нехтуванням ним батьківськими обов`язками по відношенню до дитини у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Апеляційний суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 12 березня 2025 року в справі № 454/768/23 (провадження № 61-13803св24), згідно яких, простої бездіяльності з боку батька (матері) недостатньо для того, щоб зробити висновок про наявність виняткових обставин, за яких можливо позбавити його батьківських прав. Навіть якщо припустити, що саме бездіяльність батька (матері) призвела до розриву зв`язків між ним та його донькою, а не будь-яке ймовірне батьківське відчуження або психологічні маніпуляції над дитиною з боку її матері (батька), то ця обставина не є достатньою для позбавлення батька (матері) батьківських прав.

Таким чином, суд першої інстанції помилково вважав, що неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо своєї дитини, за обставин цієї справи свідчить про необхідність позбавлення його батьківських прав, і що застосування такого крайнього заходу має на меті захист інтересів дитини.

Із урахуванням зазначеного, ухвалене судом першої інстанції судове рішення в частині вимог до відповідача ОСОБА_1 не може вважатися законним і обґрунтованим, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Вирішуючи даний позов по суті, апеляційний суд звертає увагу, що висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 24 березня 2025 року в частині визнання доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1 мотивовано тим, що ОСОБА_1 знає про постійне зловживання дружиною алкогольними напоями, залишення нею дітей без догляду упродовж дня, незабезпечення їх харчуванням, відсутністю тривалий час дітей на навчанні, але нічого не робить сам, щоб забезпечити дітей належним навчанням, вихованням та утриманням, у батька відсутня зацікавленість у навчанні дочки, не займається з нею, не перевіряє навчальні завдання, нічого не робить для підвищення її рівня знань.

Апеляційний суд враховує, що такі обставини спростовуються повідомленням Фастівського ліцею №3 Київської області від 23 жовтня 2024 року № 02-05/90, згідно якого батько підтримує зв`язок з класним керівником дочки, у школі ОСОБА_16 забезпечена шкільним приладдям, завжди мала з собою перекус, одягнена відповідно до погоди (а. с. 52), та повідомленням Фастівського ліцею №3 Київської області від 06 червня 2025 № 02-04/62, згідно якого ОСОБА_22 переведено до наступного класу (а. с. 101).

При цьому обставин, які свідчать про необхідність застосування такого заходу впливу до батька, як позбавлення батьківських прав, наявності з боку батька загрози для благополуччя дитини, її здоров`я та психічного розвитку у висновку не наведено та судом не встановлено.

Апеляційний суд також враховує надані відповідачем ОСОБА_1 докази на підтвердження утримання дитини, забезпечення освітнього процесу та піклування про її здоров`я, а саме копії товарних чеків, згідно яких ОСОБА_1 придбавались продукти харчування, шкільна канцелярія, побутова хімія, засоби гігієни, стартовий пакет мобільного зв`язку «Київстар», придбано електричний чайник; копії медичних довідок (витягів з медичної картки амбулаторного хворого) від 02 вересня 2025 року, згідно яких діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оглянуті лікарями КНП ФМР «Фастівський міський Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги», визнані здоровими, на «Д» обліку не перебувають.

Поведінка відповідача загалом свідчить про його бажання, спроможність та волевиявлення виконувати свої природні батьківські обов`язки, а самі лише обставини недостатнього спілкування батька з дитиною та недостатня участь його у вихованні не може бути підставою для позбавлення його батьківських прав.

З урахуванням активної позиції відповідача, який утримує та виховує дитину, позбавлення його батьківських прав слід вважати передчасним.

За даних обставин апеляційний суд приходить до висновку, що необхідність застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення відповідача батьківських прав, в межах цієї справи не доведено.

Водночас обставини цієї справи вказують на наявність підстав для того, щоб попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Апеляційний суд звертає увагу, що залишення поза увагою попередження суду про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків в подальшому може бути визнано достатньою підставою для позбавлення батьківських прав (постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 464/2040/23, від 06 березня 2024 року в справі № 317/2256/22, від 09 червня 2023 року в справі № 591/6037/21, від 22 січня 2025 року в справі № 333/8983/23).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зауважував, коли є рішення судів, що набрало законної сили, за первинним зверненням одного з батьків про відмову у позбавленні батьківських прав другого з батьків з тих міркувань, що це є крайнім заходом впливу на нього, тоді в разі повторного звернення з таким позовом під час його розгляду інакшим є розподіл тягаря доведення між сторонами. Тож саме другий з батьків дитини під час розгляду повторно поданого до нього позову про позбавлення його батьківських прав має доводити зміну свого ставлення до участі у вихованні своєї дитини, заперечити і спростувати відповідними доказами факт нехтування ним своїми батьківськими обов`язками (постанова Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 149/2510/21, від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22, від 07 червня 2024 року у справі № 740/3478/23, від 26 грудня 2024 року у справі № 137/1411/23, від 15 січня 2025 року у справі № 760/16255/23, від 05 лютого 2025 року у справі № 144/924/24, від 05 березня 2025 року у справі № 336/1230/23).

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог до відповідача ОСОБА_1 ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам справи, із неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині та прийняття нової постанови про відмову в позові, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог до відповідача ОСОБА_1 ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та з невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині, а також в частині стягнутого судового збору, із прийняттям нової постанови про відмову в позові, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини.

У частині вимог до іншого відповідача ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції нею не оскаржувалось, а тому не підлягає скасуванню з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2025 року в частині вимог до ОСОБА_1 та судового збору скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

Відмовити Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області у позові до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В частині вимог до ОСОБА_2 рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 29 січня 2026 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.