Справа №521/4137/25
Провадження №2/521/426/26
12 лютого 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря: Онуфрієнко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,
Позов обґрунтований такими обставинами.
Сторони та їх представники у відкрите судове засідання не з`явились.
Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача, в якій позов підтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутність.
ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність та відзив не подавав.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечення представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.
Між сторонами виникли позадоговірні зобов`язання у зв`язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
22.12.2022 року у м. Одеса, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Toyota C-HR HYBRID, д.р.н. НОМЕР_2 , та автомобіля ВАЗ 211300, д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .
Згідно з Постанови Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/3109/23 від 17 лютого 2023 року особою, винною у вчиненні ДТП, є ОСОБА_1 , якого було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Тобто, наявність вини в діях ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.12.2022 року, додатковому доказуванню не підлягає.
Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику транспортного засобу Toyota C-HR HYBRID, д.р.н. НОМЕР_1 .
Відповідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов?язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов?язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до рахунку СТО № 50 від 03 січня 2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota C-HR HYBRID, д.р.н. НОМЕР_2 складає 268 877,77 грн.
Відповідно до умов договору страхування з рахунку СТО № 50 від 03 січня 2023 року було виключено п. 54 Емблема (логотип) на загальну суму - 1 794,36 грн. (268 877,77 грн. (Сума рахунку СТО № 50 від 03 січня 2023 року) - 1 794,36 грн. (виключення з рахунку СТО № 50 від 03 січня 2023 року) = 267 083,41 грн.
Відповідно до п 16.5 Договору страхування розмір страхового відшкодування застрахованого ТЗ розраховується з пропорційної відповідальності Страховика. За п. 16.16.1 сума збитку розраховується пропорційно відношенню страхової суми до дійсної вартості Т3 у випадку, коли дійсна вартість ТЗ, розрахована експертом, на момент страхової події перевищує страхову суму більш, ніж на 10%.
Згідно з п. 16.17 Договору страхування, якщо на момент укладання договору страхова сума складає певну частину дійсної вартості ТЗ то при визначенні суми збитку до уваги береться більша дійсна вартість ТЗ з дійсної вартості Т3 на момент укладання Договору.
Згідно із ст. 102 Закону України «Про страхування», умов Договору, на підставі заяви Страхувальника на виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 222013,08 грн. Факт проведення зазначеної виплати підтверджується страховим актом № 2270816-1 від 11.01.2023 року; Платіжною інструкцією № 1507 від 11.01.2023 р. та Довідкою підтвердження заліку страхового відшкодування від 17 січня 2023 року.
На підставі статті 993 ЦК України, статті 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов?язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
Отже, після виплати страхового відшкодування у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» виникла право вимоги до винної особи щодо відшкодування завданої шкоди.
Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ вбачається, що цивільна відповідальність відповідача на момент настання страхової події була застрахована у ПрАТ «СК «УСС» за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 207475788, за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.
Статтею 528 ЦК України передбачено, що виконання обов?язку може бути покладено на іншу особу, якщо з умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства або суті зобов?язання не виникає обов?язок боржника виконати зобов?язання особисто.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ «СК «УСС» з заявою на виплату страхового відшкодування згідно з умовами Полісу ЕР 207475788.
В ч. 1 ст. 14 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату в межах страхової суми відповідно до цього Закону, тому розмір позовних вимог до страхувальника відповідача складає 130000,00 грн.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи) у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Разом з тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 ЦК України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином, оскільки сума понесених збитків (з урахуванням ліміту Поліса ЕР 207475788 за шкоду, заподіяну майну, який становить: 130000,00 грн.) в повному обсязі не буде сплачена ПрАТ «СК «УСС», то з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою позовних вимог до ПрАТ «СК «УСС» відповідно до умов Полісу ЕР 207475788 та сумою фактично завданих збитків, а саме 92 013,08 грн. (222 013,08 (фактичний розмір шкоди) - 130000,00 (сума позовних вимог відповідно до умов Полісу ЕР 207475788) = 92 013,08 грн.) підлягає стягненню з відповідача.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що вказані витрати понесені позивачем у зв`язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Керуючись Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України,ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2026 року.

Суддя: Ю.В. Тополева