ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/432/26 Справа № 712/9437/24
УХВАЛА

18 лютого 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів Новікова О.М., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Новікова Олега Миколайовича, Сіренка Юрія Володимировича, Фетісової Тетяни Леонідівни у справі за позовом ОСОБА_1 до Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Черкаської області про визнання дій протиправними, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Черкаського апеляційного суду знаходиться вказана цивільна справа.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 грудня 2025 року, визначено колегію суддів: Новіков О. М. головуючий суддя і судді Сіренко Ю. В., Фетісова Т. Л.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2025 року, а ухвалою суду від 05 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження на рішення районного суду за апеляційною скаргою Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Черкаської області. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 15 січня 2026 року справу призначено до розгляду на 04 лютого 2026 року на 09 год. 30 хв, відкладено до 26.02.2026 на 11 год. 00 хв.

18.02.2026 ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід суддів Новікова О. М., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л., мотивуючи її тим, що вказана колегія суддів перевищує свої повноваження, уже в ході першого судового засідання, неодноразово на ОСОБА_1 підвищували голос, застосовували прийом тиску, щоб не дати можливості висловитися та обґрунтувати своє клопотання, постійно перебивали її тощо.

Вказує, що у неї відсутня довіра до вказаної колегії суддів.

Просить на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України відвести від розгляду цивільної справи № 712/9437/24 (провадження 22-ц/821/432/26) суддів Новікова О. М., Сіренка Ю. В., Фетісову Т. Л.

Перевіривши вказані доводи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно з частиною 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку, заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Тобто, цивільним процесуальним законом чітко визначені підстави відводу судді, одним з яких є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Також ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу. Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що, при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані «справа Гаусшильдта» (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).

Крім цього, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

В частині четвертій статті 36 ЦПК України зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

ОСОБА_1 , заявляючи відвід, не навела жодних обставин, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності суддів Новікова О. М., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л. під час розгляду даної справи, а її припущення не можуть бути підставою для відводу суддів, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у їх неупередженості й не підтверджені жодними достатніми та належними доказами.

Посилання заявника на перешкоджання суду на висловлення її думки, підвищення голосу на скаржницю у судовому засіданні - є безпідставними та зводяться до особистого тлумачення позивачем ч. ч. 1- 3 ст. 216 ЦПК України щодо обов`язків учасників судового процесу дотримуватися встановленого законом порядку у залі судового засідання.

Аргументи заявника щодо процесуальних порушень при надсиланні матеріалів справи та оформлення матеріалів районним судом не дають підстави для сумнівів у безсторонності, неупередженості колегії суддів.

Апеляційний суд зазначає, що необґрунтоване усунення суддів від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Отже, викладені заявником обставини про упередженість суддів не підтверджені будь-якими доказами, не є об`єктивно обґрунтованими. Презумпція особистої неупередженості суддів не спростована, оскільки не надані докази на користь протилежного.

Колегія суддів, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що судді Новіков О. М., Сіренко Ю. В., Фетісова Т. Л. виявляють особисту упередженість або демонструють заінтересованість у результаті розгляду справи. Безпідставні сумніви заявника у відсутності безсторонності суддів не є вирішальним і не можуть бути підставою для їх відводу.

Відповідно до положень ч. ч. 2-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки, передбачених законом підстав для відводу суддів Новікова О. М., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л. немає, колегія суддів вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 36-40, 368 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Новікова Олега Миколайовича, Сіренка Юрія Володимировича та Фетісову Тетяну Леонідівну від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Черкаської області про визнання дій протиправними, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, визнати необґрунтованим.

Заяву про відвід суддів Новікова О. М., Сіренка Ю. В., та Фетісової Т. Л. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді