У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17.02.2026 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., розглянувши питання про відкриття провадження у справі:

позивач-1: ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

позивач-2: ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

відповідач-1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),

відповідач-2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , останнє відоме станом на 10.12.2024 місце проживання: АДРЕСА_3 ),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (місцезнаходження 79024, м. Львів, вул. Липинського, 54, )

ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 )

Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради (місцезнаходження 79057, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 85 )

ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

предмет позову: витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У січні 2026 року позивачі звернулись до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до відповідачів, у якій просять суд:

- «припинити за ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1)»;

- витребувати у ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) квартиру АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:1).

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності отримано дані Єдиного державного демографічного реєстру.

Однак, із відповіді № 2225077 від 09.01.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається відсутність даних щодо відповідача ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судом скеровано запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідачів у справі.

16 лютого 2026 року до суду надійшли довідки про місце реєстрації відповідачів.

Відповідно до отриманих судом відомостей підтверджено зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6 . Однак, стосовно ОСОБА_3 надано інформацію про його зняття з реєстрації місця проживання 10.12.2024 за адресою АДРЕСА_3 .

Проте, перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що така не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до вимог п.4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Всупереч встановленим вимогам, позивач, звернувшись із вказаним позовом до двох відповідачів, не вказав зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачами при зверненні із указаною позовною заявою судовий збір не сплачено, посилаючись на п.4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з поверненням майна звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Однак, п.4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачів у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні"

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 3328 гривень.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2026 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328 грн (Закон України «Про Державний бюджет України на 2026 рік»), а 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1331.20 грн.

Позивачами заявлено позовні вимоги, що мають одночасно майновий і немайновий характер.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Якщо в позові об`єднано дві і більше немайнові вимоги до кількох відповідачів, судовий збір сплачується за кожну вимогу щодо кожного відповідача окремо (постанова Верховного Суду від 18.09.2023 у справі № 758/5118/21).

Реквізити для сплати судового збору за подання заяв до Франківського районного суду м. Львова:

отримувач коштів - ГУК Львiв/Франківський р-н/22030101;

код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38008294;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача - UA0013953;

код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Таким чином, позивачам слід послідовно усунути недоліки позовної заяви. Спершу конкретизувати зміст позовних вимог до кожного із відповідачів, потім в залежності від цього, а також ціни позову станом на 07.01.2026 сплатити судовий збір.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно частини 2 статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Крім цього, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.08.2020 у справі № 910/13737/19, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995, вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна.

Позивачами вказано ціну позову 497000,00 грн, а на її підтвердження додано висновок про оцінку майна складений станом на 2012 рік.

Проте, аналіз позовної заяви та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову щодо вимог майнового характеру, оскільки неможливо встановити вартість спірного майна станом на час звернення до суду.

З огляду на наведене, суддя дійшов висновку, що позивач зобов`язаний долучити до позовної заяви документи щодо вартісної оцінки вищезазначеного об`єкта нерухомого майна станом на 07.01.2026.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною.

Крім цього, відповідно до п. 6 розділу І Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого Наказом Фонду державного майна України № 658 від 17 травня 2018 року (у редакції наказу Фонду державного майна України від 12 січня 2021 року № 24) електрона довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості - документ, сформований на запит фізичної або юридичної особи на підставі даних про об`єкт нерухомості, внесених до Єдиної бази даних звітів про оцінку за допомогою мережі Інтернет, та містить оціночну вартість такого об`єкта, розраховану модулем електронного визначення оціночної вартості.

Відповідно до п. 1, 2 розділу І Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого Наказом Фонду державного майна України № 658 від 17 травня 2018 року (у редакції наказу Фонду державного майна України від 12 січня 2021 року № 24) цей Порядок визначає механізм ведення Фондом державного майна України (далі - Фонд) Єдиної бази даних звітів про оцінку, формування електронних довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості та реєстрації звітів про оцінку майна, складених суб`єктами оціночної діяльності (оцінювачами) для цілей обчислення доходу платника податку - фізичної особи від продажу (обміну) нерухомого майна, а також доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок майна (крім випадків успадкування та/або отримання у дарунок майна, вартість якого оподатковується за нульовою ставкою), доходу, отриманого за іншими правочинами, за якими здійснюється перехід права власності на нерухомість, дохід за якими підлягає оподаткуванню у випадках, передбачених Податковим кодексом України. Для цілей цього Порядку об`єктом оцінки є нерухоме майно (житловий будинок, квартира або їх частини, кімнати, садовий (дачний) будинок (включаючи земельну ділянку), земельні ділянки з поліпшеннями або вільні від поліпшень (з урахуванням норм безоплатного передавання земельних ділянок громадянам, визначених статтею 121 Земельного кодексу України), об`єкти нежитлового фонду, іншого майна, що відповідно до статті 181 Цивільного кодексу України належить до нерухомого майна (нерухомості)), що належить платнику податку - фізичній особі, та вартість яких підлягає визначенню відповідно до Податкового кодексу України (крім випадків успадкування та/або отримання у дарунок майна, вартість якого оподатковується за нульовою ставкою) (далі - об`єкт оцінки).

Як передбачено п. 1 розділу ІІІ Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку у випадках, визначених Податковим кодексом України, на запити фізичних або юридичних осіб здійснюється електронне визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості, розраховане Модулем Єдиної бази.

Тож позивач не позбавлений можливості самостійно отримати інформацію від Фонду держмайна щодо оцінки нерухомого майна.

За порядком проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженому постановою КМУ від 4 березня 2013 року № 231 зазначено, що термін дії звіту про оцінку нерухомого майна становить не більш як шість місяців з моменту оцінки, адже ціна позову має бути визначена у наведені строки.

Отже, для правильного визначення ціни позову та розміру судового збору і його сплати необхідно встановити ринкову вартість майна щодо якого заявлено вимогу про його витребування на день подання позовної заяви до суду, тобто на 07.01.2026.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України покладається на позивача.

Крім цього, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 2 ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Згідно до ч.4 ст.95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Однак, перевіркою додатків до позовної заяви встановлено, що позивачами додано одну роздруківку судового рішення і низку копій судових рішень, які взагалі, які і всі інші додатки не засвідчені.

При цьому, рішення суду має бути засвідчене відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814 відповідні копії судових рішень, або виключити їх із числа доказів у справі.

Пунктом 6 розділу XI указаної Інструкції, унормовано положення про те, що копія судового рішення повинна відповідати оригіналу та може бути виготовлена у паперовій формі шляхом:

виготовлення ксерокопії з оригіналу судового рішення, яке знаходиться в матеріалах справи;

роздруківки електронного примірника судового рішення, оригінал якого збережений в АСДС, який містить електронні підписи відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги";

роздруківки електронного примірника судового рішення, яке міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР) в режимі повного доступу.

Пунктом 9 розділу XI указаної Інструкції, визначено вимоги до засвідчення копії судового рішення (документу), із зазначенням про те, що така засвідчується відміткою "Згідно з оригіналом" (без лапок). Крім того, на копії судового рішення (документу) може зазначатися інформація про те, що оригінал судового рішення (документу) знаходиться в матеріалах справи (кримінального провадження).

У разі засвідчення з оригіналу електронного документу, збереженого в АСДС, проставляється відмітка "Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду".

У разі засвідчення з оригіналу електронного документа, який міститься в ЄДРСР, проставляється відмітка "Виготовлено з ЄДРСР".

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка "Копія".

На копії документа зазначається найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені і прізвища, дати засвідчення копії.

Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа "Підпис".

Копія документа скріплюється відповідною печаткою суду.

Тож не будь-яка роздруківка електронного примірника судового рішення, яке міститься в ЄДРСР може відповідати критеріям ч. 2 ст.95 ЦПК України, але лише та, яка виготовлена в режимі повного доступу та засвідчена належним чином, відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814.

Відтак, позивачами взагалі подано не копії судових рішень, копії з копій, та одну роздруківку.

Тож позивачам також слід усунути недоліки позовної заяви в частині її додатків.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суддя роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175,177,185,260,293, 294, 296, 297 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 і 177 цього кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Баран О.І.