Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участю секретаря Камілли В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ужгород за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернулась позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бобонич Надія Василівна, з позовом до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Михалків Богдан Степанович про стягнення аліментів.

Позов обґрунтовує тим, що 15.07.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №240, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.07.2010 року, серії НОМЕР_1 . У шлюбі в них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.05.2011 року серії НОМЕР_2 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.11.2013 року серії НОМЕР_3 .

Позивачка як мати постійно піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дітей, виховує та матеріально утримує їх, купує продукти харчування, одяг, взуття, засоби гігієни, шкільне приладдя та дозвілля, ліки та несе інші витрати, необхідні для забезпечення потреб і розвитку дітей. З кожним роком потреби дітей об`єктивно підвищуються, відповідно постійно збільшується витрати на їх утримання. Відповідач не бере участі у вихованні дітей та ухиляється від їх належного матеріального забезпечення. Участь відповідача у матеріальному забезпеченні дітей є несистематичною. До жовтня 2025 року він купував тільки продукти харчування та вкрай рідко одяг для дітей, а у забезпеченні таких важливих потреб дітей як взуття, засоби гігієни, шкільне приладдя, ліки, дозвілля відмовляв. На думку позивача така поведінка відповідача свідчить про відсутність з його боку регулярного утримання дітей у достатньому розмірі, як того вимагає закон.

Виходячи з вищенаведеного позивачка ОСОБА_1 просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 від доходу відповідача щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, а в подальшому у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.01.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Разом з тим через канцелярію суду подали заяву, в якій просять розглядати справу за їх відсутності. Позов підтримують та просять задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Разом з тим, його представником адвокатом Михалківим Б.С. було подано заяву через підсистему «Електронний суд», в якій останній повідомив суд, що відповідач не заперечує проти фактичних обставин, які зазначені у позовній заяві та задоволення позовних вимог, що зазначені у прохальній частині, оскільки відповідач по справі надає відповідну матеріальну допомогу на утримання спільних дітей шляхом зарахування відповідних грошових коштів на картковий рахунок позивачки. Також просив долучити до матеріалів справи довідку про отриманий відповідачем основний дохід за місцем роботи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі в якому народилась двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.05.2011 року серії НОМЕР_2 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.11.2013 року серії НОМЕР_3 . Матеріальна допомога відповідача є нерегулярною та недостатньою для забезпечення належного рівня дітей.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено у ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, враховуючи обставини передбачені ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягувати аліменти на утримання дітей, у розмірі 1/3 від доходу відповідача щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, а в подальшому у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов`язку обох батьків їх утримувати та відповідатиме реальним потребам ді, а також матеріальному становищу сторін у справі.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 1211,20 гривні судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст.180-184, 191 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити повністю.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в подальшому у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1331,20 (одну тисячу триста тридцять одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_2 , інші засоби зв`язку - відсутні.

Повний текст рішення суду складено 03.02.2026 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник