Провадження №2/592/326/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Глазько С. О. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

21.10.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Василець Сергій Олексійович звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, із змісту якого вбачається, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лебедин Сумської обл. , а його батьками являються ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.05.2024. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 у справі № 480/5081/22 було задоволено адміністративний позов батька позивача ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, а саме: було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати батькові позивача ОСОБА_2 пенсії з 01.12.2019 на підставі наданої державною установою Територіальне медичне об`єднання по Сумській області Міністерства внутрішніх справ України довідки про розмір грошового забезпечення від 16.06.2022 № 33/39-3340 та було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до наданої державною установою Територіальне медичне об`єднання по Сумській області Міністерства внутрішніх справ України довідки про розмір грошового забезпечення від 16.06.2022 № 33/39-3340, з урахуванням раніше виплачених сум. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі № 480/9660/23 було задоволено адміністративний позов батька позивача ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, а саме: було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови батькові позивача ОСОБА_2 в нарахуванні та виплаті доплати до пенсії згідно постанові Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб та було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити з жовтня 2022 року ОСОБА_2 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб з урахуванням раніше виплачених сум. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 06.01.2025. Спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняв його син ОСОБА_1 (позивач у справі) , який в строки та в порядку, встановлені ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, подав відповідну заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д. В. . З метою встановлення спадкового майна, належного за життя ОСОБА_2 , зокрема, наявності недоотриманої пенсії, приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховським Д. В. було направлено відповідний запит до відповідача. На запит приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д. В. від відповідача надійшла відповідь від 16.07.2025 вих. № 1800-0404-8/28708, в якій відповідач вказав наступне: ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб . Недоотриманого розміру пенсії немає. Разом з цим, у головному управлінні обліковуються кошти, нараховані ОСОБА_2 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/5081/22 від 06.09.2022 та № 480/9660/23 від 17.11.2023, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися не виплачені у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника відповідно до ст. 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб . Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. В разі не звернення протягом 6 місяців вказані суми можуть бути виплачені його правонаступнику за умови надходження до управління відповідного рішення суду про заміну сторони стягувача . На адвокатський запит від 04.08.2025 адвоката Васильця Сергія Олексійовича щодо надання відомостей про розмір невиплаченої заборгованості, яка обліковується в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області перед ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) згідно рішенню Сумського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 у справі № 480/5081/22 та згідно рішенню Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі № 480/9660/23 вони отримали відповідь від 08.08.2025 вих. № 1800-0202-8/31676, що така інформація не може бути надана, оскільки вона є конфіденційною. В той же час норми Закону України Про інформацію від 02.10.1992 № 2657-ХІІ не містять прямої заборони стосовно надання інформації про померлу особу її родичам. Інформація про померлу особу може надаватися членам її сім`ї, близьким особам і родичам, якщо така інформація необхідна їм для реалізації їхніх прав, свобод і законних інтересів, за умови надання копій документів, які підтверджують їх родинний зв`язок. І для отримання інформації щодо пенсійного забезпечення про померлу особу, її родичам необхідно звернутись до органу Пенсійного фонду України, де вказана особа перебувала на обліку як отримувач пенсії. На безпосереднє звернення позивача до відповідача, позивач отримав відповідь від 16.09.2025 вих. № 251-9021/Л-02/8-1800/25 з розрахунками доплат до пенсії батька ОСОБА_2 . Як вбачається з розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № N/A 9814 за дорученням № Д N/A 9814 за період з грудня 2019 року до жовтеня2022 різниця між сумою, яка підлягала до виплати і яка була фактично була виплачена становить 145475,97 грн. . Як вбачається з розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № N/A 9814 за дорученням № Д N/A 9814/7 за період часу з жовтня 2022 року до грудня 2023 року різниця між сумою, яка підлягала до виплати і яка була фактично була виплачена становить 30000,00 грн. . Таким чином, загальний розмір недоотриманої ОСОБА_2 пенсії (доплати до пенсії) становить 175475,97 грн. , в тому числі: 145475,97 грн. згідно рішенню Сумського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 у справі № 480/5081/22; 30000,00 грн. згідно рішенню Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі № 480/9660/23. Звернувшись до адвоката Васильця Сергія Олексійовича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2471 від 10.10.2019, видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 1 від 10.01.2019) , він надав позивачу пояснення про те, що відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 286/3516/16-ц, провадження № 14-95цс19, після спливу шестимісячного строку заявник має право на отримання відповідних сум пенсії шляхом звернення до Управління Пенсійного фонду України, зокрема, але невиключно, на підставі свідоцтва про право на спадщину. У випадку відмови у виплаті вказаних сум заявник набуває права на звернення до суду за захистом своїх прав в порядку позовного провадження шляхом подачі нового позову, оскільки в такому випадку виникає новий спір щодо порушення саме його прав. При цьому, відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 286/3516/16-ц, провадження № 14-95цс19, спір про стягнення успадкованої суми нестриманих спадкодавцем пенсійних виплат, має вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Він вважає, що Ковпаківським районним судом м. Суми має бути стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду (юридична адреса: 40009, Сумська обл. , м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , недоотриману пенсію в сумі 175475 (сто сімдесят п`ять тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн. 97 коп. , в тому числі: 145475,97 грн. згідно рішенню Сумського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 у справі № 480/5081/22; 30000,00 грн. згідно рішенню Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі № 480/9660/23, виходячи з наступного. Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-VІ, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в ч. 1 цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у ч. 1 цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у ч. 1 цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений ч. 2 цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Отже, вказана норма надає право члену сім`ї померлого пенсіонера протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини звернутися з заявою до відповідного пенсійного органу для одержання недоотриманої пенсії у зв`язку з смертю пенсіонера. Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. Ч. ч. 1-3 ст. 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік) , а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Аналіз ст. 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ дає підстави для висновку про те, що законодавець чітко розмежує осіб, які мають право на отримання суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. До вказаних осіб законодавцем віднесено: - членів сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника (ст. 30 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб ) ; - члени сім`ї, які не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника: 1) батьки і дружина (чоловік) ; 2) члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (Порядок № 3-1) . При цьому, абз. 3 п. 4 Порядку № 3-1 встановлено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера. Отже, визначальним у даному випадку, є строк звернення члена сім`ї із заявою до ГУ ПФУ про виплату нарахованої, але не виплаченої за життя померлого пенсіонера пенсії. При цьому, такий строк законодавцем визначається як не пізніше 6-ти місяців з моменту смерті пенсіонера. Враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача з листом Про надання відомостей про розмір заборгованості по пенсії/доплаті до пенсії від 28.08.2025 лише 28.08.2025, то такому разі, у силу положень ч. 3 ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-VI, сума пенсії, що належала до виплати його батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Вказаний висновок сформований у постанові Верховного Суду від 06.04.2022 у справі № 200/10136/20-а, від 07.09.2022 у справі № 520/19364/20, від 16.05.2023 у справі № 420/288/21. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців) . До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України) , крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 ЦК України (ст. 1219 ЦК України) . За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на нас відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За нормами ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Тлумачення ст. 1227 ЦК України свідчить про те, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст. 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок про те, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до ст. 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (ст. 1224 ЦК України) , прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (ст. 1241 ЦК України) , задоволення вимог кредиторів (ст. 1281 ЦК України) . Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19. Згідно ст. 52 Закону України від Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в ч. 1 цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у ч. 1 цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений ч. 2 цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України Про пенсійне забезпечення суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно ст. 46 цього ж Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Отже, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину після його смерті і вищевказані пенсійні виплати увійшли до складу спадщини. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України) . Ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є: 5) примусове виконання обов`язку в натурі. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Ч. 2 ст. 27 ЦПК України встановлено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. На виконання вимог ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє суд про те, що: - заходи досудового врегулювання спору не проводились, оскільки законом не передбачено обов`язкове досудове врегулювання даного спору; - заходи забезпечення позову до подання позовної заяви не здійснювались; - заходи забезпечення доказів до подання позовної заяви не здійснювались. Всі наявні письмові докази по справі подаються ними в копіях разом з даною позовною заявою. Оригінали доказів по справі є у позивача по справі. Докази, які не можуть бути подані до суду разом з позовною заявою відсутні. Інші позови цим позивачем до судів України до цього ж відповідача з цим самим предметом та з цих самих підстав не подавалися, будь-які судові з даного предмету позову не приймалися, судові провадження щодо спірних правовідносин на даний час відсутні. Він повідомляє про те, що позивач не зареєстрований та не має електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) - Електронний суд . Представник позивача зареєстрований та має електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) - Електронний суд . Відповідач зареєстрований та має електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) - Електронний суд . На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 46, 55 Конституції України; ст. ст. 15, 16, 1216, 1219, 1219, 1223, 1261, 1268-1270, 1227 ЦК України; ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII; ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-VІ; ст. 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.041992 № 2262-ХІІ; ст. 91 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-ХІІ; Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1; ст. ст. 1-5, 11, 15, 23, 27, 28, 30, 76-81, 83, 95, 133, 136, 137, 141, 175-177, 274 ЦПК України, він просив: 1. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (юридична адреса: 40009, Сумська обл. , м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 недоотриману пенсію в сумі 175475 (сто сімдесят п`ять тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн. 97 коп. , в тому числі: 145475,97 грн. згідно рішенню Сумського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 у справі № 480/5081/22; 30000,00 грн. згідно рішенню Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі № 480/9660/23. 2. Судові витрати по справі покласти на відповідача. 3. В порядку підготовки справи до розгляду витребувати від приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича (42200, Сумська обл. , м. Лебедин, Соборна площа, буд. 34) копію спадкової справи, яка була відкрита після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 4. Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження (вхідний № 41655/25 від 21.10.2025) (а. с. 1-5) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.10.2025 у справі № 592/17117/25, провадження № 2/592/3673/25 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43) про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спакування. Було ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Було ухвалено призначити по справі підготовче судове засідання на 18.11.2025 на 10:30 за адресою: м. Суми, вул. Маґістратська, буд. 12, зала судових засідань № 12, про що повідомити учасників справи. В порядку підготовки справи до розгляду було ухвалено витребувати у приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича (42200, Сумська обл. , м. Лебедин, Соборна площа, буд. 34) копію спадкової справи, яка відкрита після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Копію ухвали про відкриття провадження у справі було постановлено надіслати учасникам справи разом з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів відповідачу. Було ухвалено роз`яснити відповідачу право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надіслати: 1) суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду) , що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Було ухвалено роз`яснити учасникам справи, що на підставі п. 4 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: ненадання копії відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromadyanam/csz/ . Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею. Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набрала законної сили 28.10.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/131308361) (а. с. 31) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.11.2025 у справі № 592/17117/25, провадження № 2/592/3673/25 було закрито підготовче провадження та було призначено справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спакування, до судового розгляду по суті на 01.12.2025 на 14:30. В судове засідання було ухвалено викликати сторони. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Ухвала набрала законної сили 18.11.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/131875500) (а. с. 49) .

12.02.2026 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Василець Сергій Олексійович надіслав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про розгляд справи без участі, в якій він просив подальший розгляд справи № 592/17117/25 за позовом ОСОБА_1 в особі повноважного представника адвоката Васильця Сергія Олексійовича до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, проводити без участі позивача та/або його повноважного представника (вхідний № 3804/26 від 12.02.2026) (а. с. 58) .

В судове засідання представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області не прибув. Про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Його неприбуття не є перешкодою для розгляду справи по суті (а. с. 32, 33, 50, 51, 53, 54, 56, 57) .

Ознайомившись із позовною заявою, доданим до неї копіями документів, які містяться в матеріалах судового провадження, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному судовому реєстрі в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 у справі № 480/5081/22, провадження № 2-а/480/5136/22 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії було задоволено. Було ухвалено визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_2 , пенсії з 01.12.2019, на підставі наданої державною установою Територіальне медичне об`єднання по Сумській області Міністерства внутрішніх справ України довідки про розмір грошового забезпечення від 16.06.2022 № 33/39-3340. Було ухвалено зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, буд. 1, м. Суми, Сумська обл. , 40009, ) провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) відповідно до наданої державною установою Територіальне медичне об`єднання по Сумській області Міністерства внутрішніх справ України довідки про розмір грошового забезпечення від 16.06.2022 № 33/39-3340, з урахуванням раніше виплачених сум. Було ухвалено стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 1, ) . Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення набрало законної сили 07.10.2022 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106086346) (а. с. 10-12) .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі № 480/9660/23, провадження № 2-а/480/5136/22 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії було задоволено. Було ухвалено визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_2 у нарахуванні та виплаті доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб . Було ухвалено зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43, ) нарахувати та виплатити з жовтня 2022 року ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб з урахуванням раніше виплачених сум. Було ухвалено стягнути на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43, ) . Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення набрало законної сили 19.12.2023 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/114998685) (а. с. 13-15) .

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обов`язок щодо доказування не є безмежним. Дана стаття встановлює три групи обставин, від доказування яких звільняються сторони та інші особи, які беруть участь у справі. Це обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі (ч. 1) , загальновідомими (ч. 3) та преюдиційними (ч. ч. 4-6) . Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням, вироком, ухвалою чи постановою суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням, вироком, ухвалою чи постановою суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються наступні умови: - обставина встановлена судовим рішення; - судове рішення набрало законної сили; - у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі. Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови № 14 від 18.12.2009 наголошує на тому, що особи, які не брали участь у цивільній, господарській чи адміністративній справі, в якій судом ухвалене відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цим судовим рішенням. У такому випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів. Тобто якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається. Тому не можуть мати преюдиційного значення рішення суду в тотожних за фабулою справах, але за позовом іншого позивача або за участю додаткового співвідповідача. Тому, якщо сторона хоче обійти цю норму, вона може це зробити шляхом залучення у процес додаткового відповідача або третьої особи. Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати лише ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які зазначені у резолютивній частині рішення. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами-учасницями Ради Європи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державою принципу правомірних або законних очікувань та захисту прав людини через призму цього принципу. Зокрема, у справах Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії та Федоренко проти України Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути існуючим майном або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні виправданими очікуваннями щодо отримання можливості ефективного використання права власності (cf. , Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20.11.1995, серія А, № 332, с. 21, п. 31; п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі Федоренко проти України ) . У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття майно , а саме: в контексті ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, це поняття охоплює як існуюче майно , так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого права власності (п. 74 рішення Європейського суду з прав людини MALTZAN and Others v. Germany від 02.03.2005) . Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту та формується позиція для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися активом , вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України Про Заяву Верховної Ради України Про відступ України від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод № 462-VIII від 21.05.2015 було схвалено Заяву Верховної Ради України про відступ від окремих зобов`язань, визначених п. 3 ст. 2, ст. ст. 9, 12, 14, 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. ст. 5, 6, 8, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на період до повного припинення збройної агресії Російської Федерації, а саме: до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, керованих, контрольованих і фінансованих Російською Федерацією, російських окупаційних військ, їх військової техніки з території України, відновлення повного контролю України за державним кордоном України, відновлення конституційного ладу та порядку на окупованій території України. Водночас Україна не зробила відступу від Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому Пленум Верховного Суду України наголошує на тому, що ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі щодо законних очікувань стосовно ефективного здійснення свого права власності . Таким чином, ст. 1 зазначеного Першого протоколу слід застосовувати для захисту правомірних (законних) очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому) , оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Правомірні очікування виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей. Тобто в зазначених рішеннях Європейський суд з прав людини установив, що наявність правомірних (законних) очікувань є передумовою для відповідного захисту. У свою чергу умовою наявності правомірних очікувань у розумінні практики Європейського суду з прав людини є достатні законні підстави. Інакше кажучи, правомірні (законні) очікування це очікування можливості здійснення певного права як прямо гарантованого, так і опосередкованого, у разі якщо особа прямо не виключена з кола осіб, хто є носіями відповідного права. Згідно із ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається й діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основу якого утворює ідея передбачуваності очікування суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам. Про те, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права, йдеться в рішенні Європейського суду з прав людини Брумареску проти Румунії від 28.11.1999 (п. 61) . Принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, в рішенні у справі Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови від 13.12.2001 Європейський суд з прав людини зазначив про те, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (п. 109) . Стабільність правового регулювання проявляється в неприпустимості внесення довільних змін до діючої системи норм і є віддзеркаленням підтримання довіри громадян до законів та дій держави. Збереження розумної стабільності означає, серед іншого, обов`язок законодавця враховувати при зміні умов набуття права на отримання соціальних благ законні очікування, пов`язані із виконанням (повністю або частково) умов набуття такого права. Рівність усіх перед законом, що випливає із ч. 2 ст. 21 Конституції України, впливає на регулювання всіх суспільних відносин. Дотримання цього принципу означає, зокрема, й безпідставну заборону без розумного виправдання запроваджувати різницю в правах осіб, які належать до однієї й тієї ж категорії (заборону відмінного поводження з особами, які знаходяться в однакових чи споріднених ситуаціях) .

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ознаками судових доказів є їх належність, допустимість, достовірність і достатність.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) , який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) .

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (допустимість доказів) .

Достовірність доказів це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять у предмет доказування, а достатність це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу.

Отже, в даному випадку заявлені позивачем вимоги відповідають ефективному способу захисту порушених прав, а їх задоволення призведе до поновлення цих прав.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя № 9 от 01.11.1996 з урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції України) , судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви чи скарги лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку. Ст. 55 Конституції України кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових осіб і службових осіб, а тому суд не повинен відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року) .

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування слід задовольнити. Слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (юридична адреса: 40009, Сумська обл. , м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 недоотриману пенсію в сумі 175475 (сто сімдесят п`ять тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн. 97 коп. , в тому числі: 145475,97 грн. згідно рішенню Сумського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 у справі № 480/5081/22; 30000,00 грн. згідно рішенню Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі № 480/9660/23. Слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1754 грн. 76 коп. .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 259, 265, 267, 268, 272 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (юридична адреса: 40009, Сумська обл. , м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 недоотриману пенсію в сумі 175475 (сто сімдесят п`ять тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн. 97 коп. , в тому числі: 145475,97 грн. згідно рішенню Сумського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 у справі № 480/5081/22; 30000,00 грн. згідно рішенню Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі № 480/9660/23.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1754 грн. 76 коп. .

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Головуючий: Ігор БИЧКОВ