Справа № 161/1099/26
Провадження № 2/161/2546/26
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 лютого 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Рудської С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина.

1.1. Позиція позивача.

16 січня 2026 року позивач звернулася до суду з цим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що дитина проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. У зв`язку з цим позивач просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) відповідача.

1.2. Позиція відповідача.

Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги визнав частково та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказує, що є особою з інвалідністю ІІІ групи, не працює, іншого доходу, окрім пенсії, не має. Також зазначає, що наразі має іншого утриманця сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2. Мотивувальна частина.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

2.1. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4 зворот).

Шлюб між сторонами зареєстрований 14 листопада 2008 року, але наразі в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться цивільна справа № 161/1098/26 про розірвання шлюбу.

Наразі дитина проживає разом з матір`ю, що сторонами не заперечується.

Отже, спірні правовідносини стосуються здійснення одним із батьків утримання дітей, тому врегульовані положеннями Сімейного кодексу України (далі СК України).

2.2. Норми права, що регулюють спірні правовідносини.

Спірні правовідносини стосуються здійснення одним із батьків утримання неповнолітньої дитини, тому врегульовані положеннями Сімейного кодексу України (далі СК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частини перша та друга статті 182 СК України).

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (частина перша статті 191 СК України).

2.3. Позиція суду.

2.3.1. Щодо наявності підстав для присудження аліментів та період їх присудження.

Як було встановлено судом, дитина сторін наразі проживає разом з позивачем та перебуває на її безпосередньому утриманні.

З огляду на вищевикладене, слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.

2.3.2. Щодо визначення розміру аліментів.

Частина перша статті 182 СК України зобов`язує суд проаналізувати ряд обставин під час визначення розміру аліментів, з приводу чого суд зазначає таке.

Матеріали справи не містять доказів про матеріальний стан дитини. Тому суд вважає такий стан задовільним.

Також відсутні відомості про стан здоров`я дитини, тому суд презюмує, що він є задовільним.

Доводи відповідача про те, що він є особою з інвалідністю ІІІ групи суд до уваги не бере, оскільки згідно наявного в матеріалах справи листа ГУ ПФУ у Волинській області від 03 лютого 2026 року №0300-0210-8/8205, відповідач інвалідність встановлена по 07 лютого 2026 року, тобто, на момент ухвалення цього рішення не підтверджена відповідачем. Тому суд презюмує, що стан здоров`я відповідача є задовільним, а сам він є працездатного віку (а.с.23).

З перевірених судом відомостей Державного реєстру фізичних осіб платників податків слідує, що відповідач доходів від працевлаштування не має. Періодично отримує благодійну та гуманітарну допомогу у незначному розмірі.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що від стосунків з іншою жінкою відповідач має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.27).

Позивач також не довела суду наявність у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Окрім того позивач не довела суду наявність витрат відповідача, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Інших обставин, що мають істотне значення та мають враховуватися під час присудження аліментів, суд не вбачає.

Проаналізувавши всі наявні в матеріалах справи докази, врахувавши обставини, передбачені частиною першою статті 182 СК України, а також зважаючи на закріплені у частині дев`ятій статті 7 СК України принципи справедливості, добросовісності та розумності, якими врегульовані сімейні відносини, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 1/5 частки його заробітку (доходу), тобто, задовольнивши позов частково.

Такий розмір аліментів, на переконання суду, буде достатнім для належного утримання дитини сторін, враховуючи наявність у відповідача іншого утриманця. У задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.

2.3.3. Щодо розподілу судового збору та допуску рішення до негайного виконання в частині.

Оскільки суд задовольнив позов, а позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, ставку судового збору у розмірі 1 331,20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Також, на підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, рішення суду слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141, 265, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 січня 2026 року та до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).

Рішення суду в частині стягненні аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено та підписано 24 лютого 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська