ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28360/25

Провадження № 22-ц/820/541/26

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/28360/25за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2025 року у складі судді Павловської А.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення недоплаченої пенсії в порядку спадкування.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

В жовтні 2025 року позивачка звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила стягнути з ГУ ПФУ в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману за життя її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію в розмірі 372 329 грн. 46 коп. що входить до складу спадщини.

Обґрунтовуючий заявлені вимоги ОСОБА_1 , вказувала, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.05.2023 року у справі № 560/3471/23, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у здійсненні з 01.04.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_2 , зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.12.2022 № ХС43433, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.05.2024 року, ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_2 з урахуванням перерахованих сум пенсій з 01.04.2019 року в розмірі 68% відповідних сум грошового забезпечення, зазначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.12.2022 № ХС43433.

За період з 01.04.2019 року по 31.08.2023 року нарахована доплата в розмірі 372 329 грн. 46 коп., крім того, листом ГУ ПФУ в Хмельницькій області повідомлено про те, що погашення заборгованості із виплати пенсії у розмірі обчисленої на виконання рішення суду буде здійснюватися в межах затверджених бюджетний призначень, виділених на цю мету.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина. Єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 є його донька ОСОБА_1 , з метою оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем першої черги за законом, звернулась до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Терлич Оксани Львівни із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом 29.07.2024 року заведено спадкову справу № 62/2024

Приватний нотаріус Терлич О.Л. направила до ГУ ПФУ у Хмельницькій області запит стосовно недоодержаної спадкодавцем суми пенсії, на який Пенсійний фонд надав відповідь про відсутність заборгованості з виплат пенсії перед померлим ОСОБА_2 . Однак, станом на день смерті ОСОБА_2 , ГУ ПФУ в Хмельницькій області не виконувало рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.05.2023 року, яким відповідача зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 .

З урахуванням листа ГУ ПФУ у Хмельницькій області, у якому міститься посилання на вказане судове рішення, за період з 01.04.2019 року до 31.08.2023 року, донарахована пенсія ОСОБА_2 становить 372 329 грн. 46 коп., які відповідачем не сплачені, та підлягають стягненню в порядку спадкування за законом.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2025 року позов задоволено, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 372 329 грн. 46 коп. недоотриманої пенсії у складі спадкового майна після смерті батька ОСОБА_2 і судовий збір в сумі 2 978 грн. 64 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ГУ ПФУ в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, вважає рішення таким, що винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права

Апелянт зазначає, що кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

У бюджеті Пенсійного фонду України на 2023 року у структурі коштів Державного бюджету України виокремлено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, річний обсяг яких перебачений в сумі 360 млн грн.

У бюджеті Пенсійного фонду України на 2024 року у структурі коштів Державного бюджету України виокремлено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, річний обсяг яких перебачений в сумі 500 млн грн. ГУ ПФУ в Хмельницької області у 2024 році проведена виплата заборгованості з пенсійних виплат згідно рішень суду на суму 5,57 млн. грн., які набрали законної сили по 19.11.2020. У бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 року у структурі коштів Державного бюджету України виокремлено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, річний обсяг яких перебачений в сумі 250 млн грн. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2026 рік, який станом на подання відзиву не затверджений. Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій, призначених на виконання судових рішень затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року №821. Розмір виплати одержувача, яких включено до переліку одержувачів виплат на виконання судових рішень станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата, визначений пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до Плану доходів і видатків головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на 2025 рік, що затверджений головою правління Пенсійного фонду України 22.09.2025 року.

Апелянт зазначає, що виплата пенсійних коштів, нарахованих на виконання рішень суду буде проводиться в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням за джерелами їх фінансування.

Таким чином, сума коштів згідно проведеного перерахунку на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.05.2023 року не була виплачена ОСОБА_2 за життя через відсутність відповідного фінансування.

Також апелянт стверджує, що виплата пенсій особам, звільненим з військової служби, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. На виконання рішення адміністративного суду сума пенсії не була виплачена ОСОБА_2 за життя через відсутність відповідного фінансування. Право на пенсію належить безпосередньо пенсіонеру та не входить до складу його спадщини, а тому після смерті пенсіонера суми недоотриманої ним пенсії виплачуються тим членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. ОСОБА_1 не довела свою належність до таких осіб і не набула права на недоотримані ОСОБА_2 суми пенсії в порядку спадкування. Суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Остапчука Олександра Олександровича подала відзив на апеляційну скаргу, вважає що рішення суду є законним там обґрунтованим, оскільки поставлено з дотриманням норм процесуального права та вірним застосування норм матеріального права.

Стверджує, що позиція апелянта суперечить положенням законодавства, оскільки апелянт не заперечує, що сума невиплаченої пенсії ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 372 329 грн. 46 коп. проте не визнає права спадкоємців на вказану та не одержану за життя спадкодавця пенсію.

Крім того, зазначає, що позивачка, як єдиний спадкоємець майна померлого ОСОБА_2 , правомірно звернулась до суду з позовом про визнання за нею права на спадкування нарахованої відповідачем, але невиплаченої спадкодавцю ОСОБА_2 , доплати до пенсії на виконання рішення суду за період з 01.04.2019 року по 31.08.2023 рік у сумі 372 329 грн. 46 коп.

Також стверджує, що доводи представника відповідача про те, що стягнення з рахунків відповідача призначених для виплат пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду є надуманими та безпідставними, оскільки, заборгованість перед спадкодавцем виникла через неналежну діяльність саме відповідача, який несвоєчасно виконав свої зобов`язання і обов`язки та вчинив дії, які змусили спадкодавця звернутися до суду за захистом своїх інтересів. Зазначене твердження відповідача є абсолютно надуманим, адже Пенсійний фонду України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Тобто своєчасне проведення соціальних виплат є прямим обов`язком відповідача.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року, у справі № 560/3471/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у здійсненні з 01.04.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_2 , виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.12.2022 року № ХС43433, зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.12.2022 № ХС43433, з урахуванням раніше виплачених сум

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року, у справі № 560/3471/23 ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 . За період з 01.04.2019 року по 31.08.2023 року нарахована сума доплати пенсії склала 372 329 грн. 46 коп., яка залишилась невиплаченою за життя ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю відповідного фінансування.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.07.2024, актовий запис № 897.

Згідно матеріалів справи заведеної до майна померлого №62/2024, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 що підтверджується заявою ОСОБА_1 від 29.07.2024 року.

Дані про інших осіб, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 відсутні.

Статтями 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

В силу частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із положень статті 1227 ЦК України слідує, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Як передбачено статтею 52 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 91 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно зі статтею 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті.

Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово.

Дружина та діти спадкодавця відносяться до спадкоємців першої черги за законом.

Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити).

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону №1058-IV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року (справа №428/6685/19), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 як особа, звільнена з військової служби, за життя не одержав пенсію за вислугу років у розмірі 372 329 грн. 46 коп., у зв`язку з чим, вказана сума входить до спадкової маси, а відтак заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають стягненню, що є підставою для задоволення позову.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області зобов`язане виплатити ОСОБА_1 недоотриману ОСОБА_2 за життя суму пенсії.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду, посилання апелянта, що позивачка не має права на отримання неодержаної пенсії, оскільки вона не належить до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а також не проживала з пенсіонером на день його смерті.

Як зазначено вище позивачка є спадкоємцем ОСОБА_2 , у відповідності до норм цивільного законодавства успадкувала недоплачену частину пенсії спадкоємця, на яку він мав право за життя, а відтак вказані апелянтом дані обставини не мають значення при вирішенні спору.

Крім того, такий підхід застосований також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 355/323/17, де суд, вирішуючи питання наявності у особи права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії) її померлого чоловіка вказав, що аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії). Суд виходив з того, що оскільки особі за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі постанов Березанського міського суду Київської області від 12 серпня 2009 року та Апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2011 року, позивач як спадкоємець за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті, а тому набула права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії). Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі вказаних рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум.

Доводи апелянта, що недоотримана пенсія спадкодавцю за життя не була виплачена у зв`язку із відсутністю відповідного фінансування, жодним чином не впливають на законність судового рішення та на права позивача щодо стягнення недоплаченої пенсії на її користь як спадкоємця особи, яка за життя набула право на дану виплату, однак так і не отримала. Таке право позивача передбачено цивільним законодавством і не може обмежуватись через відсутність відповідного фінансування.

При цьому ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» у рішенні від 08 листопада 2005 року, справі «Бакалов проти України» у рішенні від 30 листопада 2004 року та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2026 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова