Справа №567/2216/25
Провадження №2-о/567/20/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Дем`янчук Н.В.

з участю:

представника заявниці адвоката Божко Т.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільній справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Конащук Лариса Михайлівна, про встановлення факту родинних відносин,-

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту родинних відносин звернулася ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що вона є онукою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і будучи її спадкоємцем не може оформити своє право на спадщину, так як відсутні документи, які підтверджують їх родинні відносини.

Вказує, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить її право на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що після звернення до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Конащук Л.М. з метою оформлення своїх спадкових прав заявниці було повідомлено, що у зв`язку з розбіжностями у написанні по прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть (« ОСОБА_3 ») та свідоцтві про шлюб (« ОСОБА_4 »), для підтвердження права на спадкування для неї необхідно звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин.

Вказує, що вона є спадкоємицею за заповітом та після смерті ОСОБА_2 , належним чином прийняла спадщину, що відкрилася після її смерті. Відомості про інших спадкоємців у матеріалах справи та у нотаріуса відсутні.

Зазначає, що для реалізації свого права на спадкування після смерті ОСОБА_2 необхідно встановити факт родинних відносин з нею, а саме, що ОСОБА_2 була бабою заявниці.

Посилається на те, що від встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 була її бабою, залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, так як у неї виникне можливість підтвердження походження та можливість звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Зазначає, що вжиті нею заходи з метою підтвердження факту родинних відносин в позасудовому порядку позитивного результату не дали, що й спонукало звернутися до суду з вищевказаною заявою.

Ухвалою суду від 05.01.2026 заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Одночасно було задоволено клопотання заявниці про виклик свідків. Інших процесуальних дій не вчинялося.

В судовому засіданні представник заявниці підтримала заяву в повному об`ємі, просила суд встановити факт родинних відносин. Зазначила, що встановлення того факту, що ОСОБА_2 була бабою заявниці має для заявниці юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення її спадкових прав як спадкоємця за заповітом на спадкове майно, та у зв`язку з тим, що в позасудовому порядку у вирішенні вказаного питання їй було відмовлено, просить задовольнити заяву.

В обґрунтування доводів, викладених у заяві представник заявниці зазначила, що при зверненні заявниці до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Конащук Л.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки наявні розбіжності у написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть та документах, які підтверджують родинні зв`язки заявниці зі спадкодавцем, та без встановлення в судовому порядку факту їх родинних відносин вчинення нотаріальних дій є неможливим.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. В поданій на адресу суду заяві просить здійснювати розгляд справи в її відсутності, заперечень проти заяви не подала.

Суд, вислухавши представника заявниці та свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

До зазначеного висновку суд дійшов на підставі аналізу показів свідків та письмових доказів.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що вона знає родину заявниці тривалий час, з якими вона підтримувала зв`язки та спілкувалася. Підтвердила той факт, що заявниця по справі ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 , яка на даний час померла.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що вона була знайома з бабою заявниці ОСОБА_7 та її сім`єю. ОСОБА_7 була її подругою з молодості, вона стверджує, що ОСОБА_1 завжди називала ОСОБА_7 бабою, а вона її онукою.

Обґрунтованість доводів, викладених у заяві, та факт родинних відносин підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Острог Рівненської області та її батьками в свідоцтві про народження вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії НОМЕР_1 від 01.08.2025. (а.с.10)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 30.04.2019 вбачається, що 30.04.2019 ОСОБА_11 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_12 . (а.с.8)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 09.10.2024 встановлено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис 507. (а.с.11)

Відповідно до Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.11.2025 встановлено, що після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу №23/2025. Єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину, є ОСОБА_1 (а.с.43-44)

Матір заявниці ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в Узбецькій РСР, та в свідоцтві про її народження вказані батьками - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (а.с.15-16)

03 березня 1989 року ОСОБА_13 уклала шлюб з батьком заявниці ОСОБА_9 в Кірігулійському відділі РАЦС м. Фергана Узбецької РСР, та змінила прізвище на « ОСОБА_16 ». (а.с.17)

Батьки матері заявниці - ОСОБА_15 та ОСОБА_7 уклали шлюб 06.03.1962 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_4 . (а.с.13-14)

Однак в подальшому ОСОБА_17 не змінила свій паспорт у зв`язку з укладенням шлюбу та зміною прізвища, залишивши усі документи на дошлюбному прізвищі « ОСОБА_3 ».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав, державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.09.2006 вбачається, що ОСОБА_2 мала право на житловий будинок та земельну ділянку за адресою : АДРЕСА_1 . (а.с.20-31)

З копії договору про поділ майна, що є у спільній частковій власності від 24.05.2007р. вбачається, що ОСОБА_7 мала право на 3/100 ідеальної частки приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_2 . (а.с.32-40)

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Конащук Л.М. від 03.11.2025 заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні зв`язки заявниці зі спадкодавцем. (а.с.41)

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Заявниця після смерті ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини за заповітом та видачі свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій, мотивоване тим, що наявні розбіжностями у написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть (« ОСОБА_3 ») та документах, які підтверджують родинні зв`язки заявниці зі спадкодавцем (« ОСОБА_4 »).

Відповідно до п.п.4.12, 4.2 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Відповідно до пп.4.18 п.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином, від встановлення факту родинних відносин заявниці зі спадкодавцем залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 .

У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі - встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За наведених обставин, враховуючи, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявниця, дані докази повністю узгоджуються із поясненнями свідків і є такими, що дозволяють встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , відповідно до якого ОСОБА_2 була бабою ОСОБА_1 , відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин.

На підставі ст. 293, 294, 315 ЦПК України, керуючись ст. 12, 76, 83, 89, 92, 141, 263, 264, 265 ЦПК України суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), заінтересована особа: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Конащук Лариса Михайлівна (місцезнаходження: м.Острог, вул.Гальшки Острозької, 4 Рівненської області) про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була бабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.02.2026.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.