Справа № 932/1003/26
Провадження № 2/932/228/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 лютого 2026 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О., дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Дніпра засобами поштового зв`язку із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Справу було зареєстровано 13 січня 2026 року в автоматизованій системі документообігу (Д-3).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 лютого 2026 року, справу було передано до розгляду судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О.

Дослідивши позовну заяву та додані матеріали, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так при перевірці позовної заяви із додатками, судом було встановлено, що на підтвердження сплати судового збору позивачем було надано копію платіжної інструкції № DRIQ-GM9R-DXTY-9Q3I від 02 січня 2026 року про сплату судового збору в розмірі 1211,20 гривень та клопотання, в якому позивач просить врахувати сплачений судовий збір по ставці 2025 року через те, що Державна казначейська служба України 31.12.2025 року та 01.01.2026 року не приймали платежі, а сама позивач звернулася до суду із позовом 31.12.2025 року.

Однак, суд не може прийняти вказане клопотання та зарахувати сплачений судовий збір, так як відповідно до поштового конверту, в якому прийшла позовна заява до канцелярії Шевченківського районного суду міста Дніпра, стоїть дата прийняття поштового відправлення 03.01.2026 року, а тому звернення до суду із позовом відбулося саме у цю дату, а не 31.12.2025 року як зазначає позивач. Враховуюче це, суд вказує позивачу на те, що йому слід здійснити доплату судового збору, який відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, сплачується ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А тому сплаті за подання позовної заяви підлягає судовий збір в розмірі 1331,20 гривень. Враховуючи що позивачем все було сплачено 1211,20 гривень судового збору, то останній слід доплатити 120 гривень судового збору за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача UA0004628

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу 101 __________(код клієнта за Є ДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Шевченківський районний суд міста Дніпра (назва суду, де розглядається справа), та надати до суду підтвердження сплати судового збору.

Після сплати судового збору, позивачу потрібно надати до суду докази сплати вказаного судового збору.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. 177 ЦПК України, що відповідно до ч. 1 ст. 185 цього Кодексу є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, заява буде залишена без розгляду (ч. 13 ст. 187 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Леміщенко