Єдиний унікальний номер 725/1701/26
Номер провадження 2/725/422/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 року м. Чернівці

Суддя Чернівецького районного суду м. Чернівців Федіна А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року до суду надійшла вище вказана позовна заява в якій позивач просив встановити факт самостійного виховання та утримання ним сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі матері.

У відповідності до вимог ст. 184 ЦПК України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так, дана позовна заява підлягає залишенню без руху, як така, що не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З урахуванням встановлених ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмірів ставок судового збору, сума судового збору, який слід сплатити позивачу за звернення до суду з однією позовною вимогою немайнового характеру становить 1331,20 грн., (Реквізити для сплати судового збору: Рахунок UA0024405; МФО- 899998; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Отримувач коштів- Чернів.ГУК/Чернів.ТГ(Перш.с.)/22030101; Код отримувача (ЄДРПОУ) 37836095; Банк отримувача коштів Казначейство України (ел.адм.подат.);)

Натомість, позивачем долучено до матеріалів позовної заяви платіжну інструкцію відповідно до якої ним сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн.

Отже, позивачем не в повній мірі сплачено судовий збір.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Разом з тим, позивач, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини, в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не посилається на докази оспорення будь-ким такого факту та неможливості встановити такий факт у позасудовому порядку.

Так, у позовній заяві позивач не зазначив порушеного права, для якого необхідне встановлення такого факту у судовому порядку, та не вказав за захистом якого порушеного, невизнаного або оспорюваного права звертається, адже відповідно до положень цивільного процесуального законодавства суд встановлює юридичні факти лише за умови, що вони мають самостійне правове значення, породжують, змінюють або припиняють цивільні права чи обов`язки особи, а позивач обґрунтував мету їх встановлення та відсутність іншого порядку підтвердження відповідних обставин.

Заявлена позивачем вимога фактично зводиться до констатації певного сімейного стану, який сам по собі не породжує для позивача жодних нових прав чи обов`язків, не змінює правового статусу батька дитини та не вирішує конкретного правового питання.

Таким чином, в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Не відповідність позовної заяви вимогам п. 5, п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема відсутність відомостей щодо порушеного, оспореного чи невизнаного права позивача з боку відповідача, відсутність посилань на докази якими діями саме відповідач не визнає, порушує чи оспорює його права відносно виховання дитини, в чому саме виник спір між позивачем і відповідачем у цій частині, відсутність посилань на докази щодо мети встановлення відповідного юридичного факту, позбавляє суд можливості визначити склад учасників процесу та встановити чи може результат вирішення даного спору вплинути на права та обов`язки інших осіб.

Крім того, у тексті позову, в обґрунтування вимог про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей, позивач вказує, що встановлення такого факту йому необхідне для одноособового представництва дитини в установах та державних органах, в контексті чого слід звернути увагу на те, що у позовній заяві не зазначено відомостей про відповідні органи на права та обов`язки яких може вплинути рішення у даній справі та чи звертався позивач до відповідних органів, які поставили під сумнів факт самостійного виховання ним дитини.

Крім того, в порушення вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 184, 258, 260, 272, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху, надавши позивачу з дня отримання ним даної ухвали 5-денний строк для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали.

У разі невиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у вказаний строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Відповідно до ст.353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Федіна А. В.