Справа № 159/8027/25
Провадження № 2/159/450/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Посполітак Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковель в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 10.05.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4636072, згідно якого ТОВ «Лінеура Україна» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 9000 грн. шляхом перерахування на банківський рахунок позичальника, позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти, кредит наданий на строк 360 днів, із сплатою стандартної процентної ставки 1,50 % в день. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання виконало, надавши позичальнику кредит переказав кошти на картку позичальника № НОМЕР_1 . Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, не повернув кошти, не сплатив відсотки, частково оплачував кредит. 24.01.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) за плату належні права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 44540 грн., з яких: 9000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 31040 грн. заборгованість за відсотками, 4500 грн. пеня, штраф. Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №4636072 від 10.05.2024 року в розмірі 44540 грн., 2422 грн. 40 коп. судовий збір, розглянути справу без його участі, не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд ухвалив слухати справу заочно.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ТОВ «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно договору №4636072 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.05.2024 року, паспорту споживчого кредиту, між ТОВ «Лінеура України» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до якого товариство надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 9000 грн. на 360 днів, із сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1,50 % в день, із сплатою штрафу в розмірі 25 % від суми невиконанного зобов`язання. Договір підписаний електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється на номер мобільного телефону вказаний останнім. Кредит наданий в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку відповідача зазначену ним в особистому кабінеті.

Згідно довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 24.01.2025 року здійснено переказ грошових коштів в розмірі 9000 грн. 10.05.2024 року на картку № НОМЕР_1 .

Згідно договору факторингу №01.02-02/25 від 24.01.2025 року ТОВ «Лінеура України» передала (відступила) за плату належні права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» прийняла права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 44540 грн. з яких: 9000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 31040 грн. заборгованість за відсотками, 4500 грн. штраф.

Відповідно до ст.205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Таким чином, між відповідачем та первісним кредитором укладено кредитний договір, який підписаний відповідачем, з умовами яких відповідач ознайомився та погодився.

Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.526, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов`язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки.

Згідно розрахунку заборгованості наведеної позивачем, відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором виконувалися не належним чином, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 44540 грн. з яких: 9000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 31040 грн. заборгованість за відсотками, 4500 грн. штраф.

На думку суду наведений позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу.

В зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з позичальника неустойки в розмірі 4500 грн. нарахованої кредитором за прострочення виконання договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів задоволенню не підлягають.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за договором в розмірі 40040 грн., з яких: 9000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 31040 грн. заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволеної суми позову в розмірі 40040 грн., сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2177 грн. 65 коп. (40040 х 2422,40: 44540).

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.205,207, 526, 610, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 89, 141, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором №4636072 від 10 травня 2024 року в розмірі 40040 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судовий збір в розмірі 2177 грн. 65 коп.

В іншій частині позову- відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Ковельського міськрайонного суду Волинської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення складено 18.02.2026 року.

Суддя:М. В. ГРІДЯЄВА