Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Крупина Ю. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

27.11.2025р. на адресу суду надійшла позовна заява АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №601 від 13.10.2018р., у якій представник позивача АТ «ПУМБ» просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за договором №601 від 13.10.2018р. у розмірі 90 649,98грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору №601 від 13.10.2018р., укладеного з АТ «ПУМБ», відповідачу було надано позивачем кредит в сумі 1 000,00 грн., який в подальшому було збільшено до 50 000,00 грн., строком на 12 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 47,88 % річних.

Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 04.08.2025 р., за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 90 649, 98 грн.

Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 02 грудня 2025 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

27.01.2026 року від відповідачки до суду надійшов Відзив на позовну заяву, в якому вона визнає позовні вимоги в частині заборгованості за тілом кредиту. Зазначає, що 27.11.2025 року з її карти позивачем було списано 6 262,89 грн. в рахунок погашення заборгованості, про що долучає довідку про операцію №7 від 27.11.2025 року. Відтак, вказує, що визнає заборгованість за тілом кредиту, яка після списання коштів 27.11.2025 року складає 43 710, 02 грн Щодо стягнення відсотків заперечує, посилаючись на те, що є дружиною військовослужбовця та відповідно до п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від нарахування відсотків. Відтак, просить суд задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з неї заборгованість лише за тілом кредиту.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розглянути справу за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду Відзив, в якому визнала позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, у зв`язку з чим суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 жовтня 2018 року ОСОБА_1 власноручно підписала Заяву №601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Сторони у заяві погодили такі умови кредитування: кредит в сумі 1 000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1249,51 % річних.

Факт отримання кредитних коштів доводиться випискою з рахунку, згідно якої на рахунок, відкритий на ім`я відповідача, надійшли кредитні кошти.

Згідно довідки АТ «ПУМБ» про збільшення кредитного ліміту, 13.10.2018 року відповідачці було встановлено ліміт у розмірі 1 000, 00 грн., який в подальшому поступово збільшувався, останній раз 03.03.2022 року у розмірі 50 000, 00 грн.

Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку за період з 13.10.2018 р. по 04.08.2025 р, відповідач користувалась кредитним лімітом та вчиняла операції з використанням картки № НОМЕР_1 .

Виписка по рахунку є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», який підтверджує наявність заборгованості по кредиту та її розмір. Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором №601 від 13.10.2018р. заборгованість ОСОБА_1 станом на 04.08.2025 року складає 90 649,98грн., зокрема: заборгованість за тілом кредиту 49 972,07грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 40 677,91грн.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Враховуючи, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №601 від 13.10.2018 р., умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, остання взяті на себе за договором зобов`язання не виконувала, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту 49 972,07 грн. підлягають задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу на те, що 27.11.2025 р. з відповідачки було стягнуто 6262,89 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором, про що відповідач долучила копію довідки про операцію. Втім, після здійснення такого платежу позивач не уточнював позовні вимоги та не надавав відомостей про те, на погашення якої саме заборгованості (тіла кредиту чи відсотків) та у якій сумі він зарахував такий платіж.

Отже, вирішуючи даний спір, суд визначає суму заборгованості, яка існувала станом на 04 серпня 2025 року (дата розрахунків позивача). Усі платежі, здійснені відповідачкою після цієї дати, мають бути враховані стягувачем (виконавцем, який виконуватиме рішення) як платежі по судовому рішенню.

Позивач також просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитними коштами. При цьому, у позовній заяві зазначив, що просить стягнути 40 677,91 грн. відсотків, які нарахував за період з 30.06.2019 по 29.02.2024.

В свою чергу, відповідачка у відзиві на позовну заяву зазначила, що є дружиною військовослужбовця, а тому відповідно до п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від нарахування штрафних санкцій, пені, відсотків за користування кредитом.

Так, відповідно до п.15, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Вказана норма набрала чинності 18 травня 2024 р. Саме від цієї дати позивач не мав підстав нараховувати відсотки за користування кредитом відповідачці.

Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті відсотків, позивач нарахував відсотки за користування кредитом за період з 30.06.2019 по 29.02.2024р., тобто за період, коли нарахування відсотків могло здійснюватися дружинам військовослужбовців.

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та в частині стягнення відсотків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З відповідача слід стягнути 90 649,98 грн. заборгованості за кредитним договором №601 від 13.10.2018р.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 473 від 03.11.2025 року.

На підставі ст. 141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 625,630, 631, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 13, 81, 141, 258, 263, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №601 від 13.10.2018 р. у розмірі 90649,98 грн., яка існувала станом на 04.08.2025 р., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., а всього стягнути 93 072,38 грн. (дев`яносто три тисячі сімдесят дві гривні 38 коп.)

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», , адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Суддя Т.В. Войтенко