Справа № 587/299/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 ; заінтересована особа (боржник): ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юкало І.О./ ОСОБА_3 , про визнання неправомірною бездіяльність

ВСТАНОВИВ :

Скаржник звернулася до суду зі скаргою та просить визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Сумського відділу ДВС у виконавчому провадженні №74658009 щодо невжиття заходів примусового стягнення та моніторингу доходів боржника, зобов`язати виконавця надати актуальний розрахунок заборгованості станом на лютий 20206 року, вжити заходів, передбачених ст. 71 Закону(накладення арешту на рахунки та встановлення обмежень).

Свої вимоги мотивує тим, що є стягувачем у виконавчому провадженні №74658009, відкритому на підставі судового наказу Сумського районного суду Сумської області від 22.02.2024 у справі № 587/523/24 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 . Станом на 28.01.2026 державний виконавець Юкало І.О./ ОСОБА_3 допускається тривала бездіяльність, що полягає у порушенні періодичного моніторингу майнового стану, останні запити до ДПС щодо доходів та рахунків боржника вчинялися 29.03.2025. Протягом 10 місяців жодних нових запитів не надсилалося. Останній платіж від боржника надійшов 07.10.2025. Незважаючи на наявність заборгованості, що перевищує суму платежів за три місяці, виконавцем не винесено постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордоном, інших заходів передбачених ч.9 ст. 71 Закону.

Від скаржниці надійшла заява про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримала в повному обсязі.

Від представника Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надійшов відзив в якому просять у задоволенні скарги відмовити, зазначали, що станом на 01.02.2026 року заборгованість по аліментах на користь ОСОБА_1 погашена в повному обсязі..

Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не з`явився, про дату, місце та час повідомлявся, заяв чи клопотань від нього не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи скарги з додатками, встановив наступні обставини та прийшов до висновку відмовити у задоволенні вказаної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 447-451 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно положень ч.1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

За змістом ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що 22.02.22024 року Сумським районним судом Сумської області було видано наказ №587/523/24 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 21.02.2024 року і (дня подачі заяви про видачу судового наказу) і до повноліття дитини. (а.с.2).

05.04.2024 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 звернувся із заявою до Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного наказу (а.с.17).

05.04.2024 державним виконавцем Гущею С.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №74658009 (а.с.15).

Виходячи з досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження за ВП № 47990702 про примусове стягнення аліментів з боржника ОСОБА_2 , на користь заявниці на утримання неповнолітнього сина, судом встановлено, що державним виконавцем вчинялись як ті дії, про які зазначає заявниця в скарзі, як такі, що не вчинялись державним виконавцем, так і інші дії щодо примусового стягнення з відповідача аліментів на користь заявниці, а саме: подання матеріалів щодо притягнення боржника до кримінальної відповідальності. Надання запитів про роботу, отримувані доходи, наявність рухомого і нерухомого майна, на яке може бути здійснене стягнення. Відповідно підстав для визнання бездіяльності державного виконавця протиправною суд не вбачає, як не вбачає підстав і для зобов`язання державного виконавця вчинити дії, зазначені у скарзі, оскільки всі ці дії вчинялись державним виконацем в процесі примусового виконання рішення суду.

Заявниця посилається на те, що державним виконавцем Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юкало І.О./ ОСОБА_3 не вчиняється будь-яких дій, можливих відповідно до чинного законодавства, для виконання рішення у примусовому порядку.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

За змістом статті 71 Закону, порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі подання заяви стягувачем або боржником (пункт 2 частина 4 статті 71 Закону).

Станом на час розгляду скарги державним виконавцем вчиняються дії для вирішення цього питання шляхом направлення відповідних запитів, що підтверджується копіями запитів, здійснювались виходи за місцем роботи боржника для перевірки бухгалтерії підприємства з приводу своєчасного перерахування аліментів, винесені постанови про арешт коштів боржника та направлено до установ банків.

Як вбачається з інформації, яка міститься у матеріалах виконавчого провадження згідно відповідей ПФУ та ДПС було встановлено, що боржник отримує дохід у ФОП ОСОБА_6 , тому 09.04.2024 керуючись статтями 10, 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено на поштову адресу установи для подальшого її виконання та стягнення аліментів за вказаним виконавчим документом. У вищевказаній постанові було зазначено, що бухгалтеру необхідно здійснити перерахунок заробітної плати починаючи з 21.02.2024 та вирахувати борг відповідно до її розміру. При утриманні боргу та поточних платежів проводити утримання із заробітної плати в розмірі 50% до виплати загальної суми боргу. Поточні аліменти утримувати відповідно до вимог чинного законодавства у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на утримання доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.21)

12.02.2026 на адресу відділу ДВС надійшло пояснення ФОП ОСОБА_6 про те, що в жовтні 2025 року її рахунки для проведення її підприємницької діяльності відкриті в АТ ПриватБанк були заблоковані по причині фін. моніторингу. По цій причині виникла затримка виплати аліментів з заробітної плати найманого працівника ОСОБА_2 . На момент надання пояснення рахунки вдалось розблокувати та погасити заборгованість по сплаті аліментів в повному обсязі( а.с.65)

13.02.2026 на депозитний рахунок Сумського відділу державної виконавчої служби надійшли кошти у розмірі 3670,00 грн. та16.02.2026 грошові кошти у розмірі 3670,00 грн. перераховані на особистий рахунок стягувача.

Відповідного до проведеного перерахунку заборгованості по аліментах встановлено, що станом на 01.02.2026 заборгованість по аліментах на користь ОСОБА_1 погашена в повному обсязі( а.с.66).

Тому підстав для визнання бездіяльності державного виконавця протиправною в цій частині судом не вбачається і відповідні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, суд не може погодитися з твердженням заявника, що державним виконавцем не було вжито усі можливі заходи для примусового виконання судового рішення, передбачені законом.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що дії держаного виконавця вчиненні відповідно до закону, в межах наданих повноважень, судом не встановлено доказів протиправних дій або бездіяльності державного виконавця, виходячи із доводів скарги, а відтак підстав для задоволення скарги не має.

На підставі викладеного, керуючись статтями 447-451 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження",

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 ; заінтересована особа (боржник): ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юкало І.О./ ОСОБА_3 , про визнання неправомірною бездіяльність- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М.Гончаренко