Справа №: 524/1923/25
провадження №: 2/398/194/26
УХВАЛА

Іменем України

"17" лютого 2026 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Шинкаренко І.П.,

за участі секретаря судового засідання Черткова А.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру частки співвласника у спільному майні подружжя та поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру частки співвласника у спільному майні подружжя та поділ спільного майна.

Ухвалою суду від 28 серпня 2025 року у справі призначено оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Маківському Миколі Володимировичу та провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

10 лютого 2026 року до суду надійшов висновок експерта № 85-25 від 16 січня 2026 року.

Відповідно до положень статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

Враховуючи, що обставини, які були підставою для зупинення провадження, усунуто, то провадження у справі підлягає поновленню.

Крім того, суд, ознайомившись із висновком експерта, встановив, що справа підлягає передачі за підсудністю до іншого суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Із пунктів 41, 42 роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" випливає, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Так, згідно з висновком експерта № 85-25 від 16 січня 2026 року ринкова вартість 1/5 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на момент проведення експертизи становить 1890933 (один мільйон вісімсот дев`яносто тисяч вісімсот тридцять три) гривні 00 копійок. Зазначений об`єкт нерухомого майна має найбільшу вартість серед декількох об`єктів нерухомого майна, поділ яких, серед іншого, є предметом розгляду у цій справі.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За результатами отриманої інформації судом було встановлено, що місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою, є м. Макіївка Донецької області, а відтак справа не підсудна Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області і підлягає направленню за виключною підсудністю.

Враховуючи місцезнаходження зазначеного об`єкту нерухомого майна, справа за виключною юрисдикцією належить до підсудності Центрально-Міського районного суду м. Макіївки. Водночас, відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» справи, територіально підсудні Центрально- Міському районному суду міста Макіївки були віднесені до територіальної підсудності Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

В свою чергу відповідно до рішення Вищої Ради Правосуддя від 10 жовтня 2024 року № 2994/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області» територіальну підсудність судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області змінено шляхом її передачі до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 № 4273-ІХ найменування Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська змінено на Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Враховуючи зазначене, справа підсудна Шевченківському районному суду міста Дніпра.

Так, статтями 31, 32 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 27, 30, 31, 254, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Поновити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру частки співвласника у спільному майні подружжя та поділ спільного майна.

Цивільну справу № 524/1923/25 (провадження № 2/398/194/26) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру частки співвласника у спільному майні подружжя та поділ спільного майна передати на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Дніпра.

Передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Шинкаренко