Провадження № 6/357/37/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

06.02.2026 адвокат Федоренко В.С., який діє від імені ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою в якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 09.10.2025 року; зобов`язати боржника - ТОВ «Укрдебт Плюс» подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення по справі у відповідності до підпункту 10 пункту 7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування».

Заява обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09.10.2025 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Оскільки, ТОВ «Укрдебт Плюс» рішення суду добровільно не виконало, позивач отримала виконавчий лист по справі та направила його на примусове виконання до відділу ДВС. Оболонським відділом ДВС у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 79867360 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 357/14514/23. 11.01.2026 року ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Укрдебт Плюс» засобами поштового зв`язку супровідний лист від 06.01.2026 року з повідомленням про виконання рішень судів першої та апеляційної інстанції, з розрахунком заборгованості та Додатком 1 до розрахунку заборгованості. 09.02.2026 виконавче провадження № 79867360 було закінчено на підставі повідомлення ТОВ «Укрдебт Плюс» про виконання рішення суду. В порядку адміністративного оскарження, 05.02.2026 року до начальника Оболонського відділу ДВС у м. Києві подано письмову скаргу на дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 79867360, оскільки ОСОБА_1 вважає, що ТОВ «Укрдебт Плюс», рішення суду не виконало, не дотрималось вимог Закону, здійснило реструктуризацію формально. Представник позивача зазначає, що у мотивувальній частині постанови Київського апеляційного суду від 09.10.2025 року, вказано норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та є підставою для здійснення ТОВ «Укрдебт Плюс» реструктуризації. Зокрема, зазначено підпункт 10 пункту 7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування», що відповідає встановленим у справі обставинам. Однак, ТОВ «Укрдебт Плюс» здійснило реструктуризацію на підставі підпункту 9 пункту 7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування», який є незастосовним в даному випадку, не відповідає обставинам справи, рішенню суду, а тому рішення суду не може вважатися виконаним належним чином. У заяві вказано, що підпункт 10 пункту 7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» це імперативна норма, і новий кредитор не має права на вибір іншого підпункту, враховуючи те, що підпункт 9 п. 7 Закону та підпункт 10 п. 7 Закону передбачають принципово різні механізми розрахунку. На підставі викладених обставин, ОСОБА_1 вважає, що рішення суду не виконано, та просить суд зобов`язати ТОВ «Укрдебт Плюс» подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у даній цивільній справі у відповідності до підпункту 10 пункту 7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування».

ТОВ «Укрдебт Плюс» подало свої заперечення, в яких зазначено, що заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є безпідставною та необґрунтованою. Представник відповідача вказує, що ТОВ «Укрдебт Плюс» виконало рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2025 року у повному обсязі, а саме провело реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 340/П/33/2008/840 від 14.05.2008 року, внаслідок чого ВП № 79867360 завершено. У позовній заяві ОСОБА_1 просила здійснити реструктуризацію заборгованості, згідно з вимогами ЗУ № 1381-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті", із здійсненням всіх обчислень, необхідних для проведення реструктуризації та не просила суд проводити розрахунки по кредиту у відповідності до підпункту 10 пункту 7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування». У запереченнях вказано, що суд не приймав рішення, щодо якого саме підпункту Закону України «Про споживче кредитування» мають бути здійснені обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, а тому ОСОБА_1 фактично не погоджується з наданим кредитором розрахунком, та бажає змінити резолютивну частину рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2025 року. На підставі викладеного, представник відповідача заперечує задоволення вказаної заяви, оскільки факт проведення реструктуризації та закінчення виконавчого провадження свідчить про виконання рішення суду, а обставини, викладені у заяві, зводяться до незгоди із застосованим розрахунком боргу, що виходить за межі предмета судового контролю.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2025 року, позов ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано ТОВ «УКРДЕБТ Плюс» провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 340/П/33/2008/840 від 14.05.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 і ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «Укрдебт Плюс», згідно з вимогами Закону України № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», із застосуванням всіх обчислень, необхідних для проведення реструктуризації.

Постановою Київського апеляційного суду від 09.10.2025 рішення суду першої інстанції по справі № 357/14514/23 залишено без змін.

08 грудня 2025 року судом видано виконавчий лист по вищевказаній справі.

Встановлено, що 23.12.2025 головним державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 79867360, з примусового виконання виконавчого листа по справі № 357/14514/23, виданого 08.12.2025 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області.

06.01.2025 ТОВ «Укрдебт Плюс» направило на адресу ОСОБА_1 супровідного листа про направлення розрахунку заборгованості за договором кредиту № 340/П/33/2008/840 від 14.05.2008 року та додатку до розрахунку заборгованості.

З листа Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 27.01.2026 за вих.№ 20361 вбачається, що у відділі перебувало виконавче провадження № 79867360, 23.12.2025 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, а 09.01.2026 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення.

Пунктом 6 ст. 453-1 ЦПК України передбачено, що суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах щодо захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 1-4,6 ст.453-2 ЦПК України, суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 453-1 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні за правилами статті 450 цього Кодексу. За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання боржником відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців. Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника боржника, якщо боржник є юридичною особою. Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 453-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно до положень ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а судовий захист неможливо повноцінно здійснити без обов`язковості виконання судових рішень.

Стаття 9 Конституції України визначає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини). Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року). Невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.

Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 за заявою № 31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі" зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Приймаючи рішення, суд керується усталеною практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Так, матеріали справи містять підтвердження того, що ТОВ «Укрдебт Плюс» здійснило реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 340/П/33/2008/840 від 14.05.2008 року на підставі підпункту 9 пункту 7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування».

Однак, ТОВ «Укрдебт Плюс» жодним чином не обґрунтувало підстави застосування саме вказаного підпункту для проведення реструктуризації, натомість, в даному випадку, вбачається пряма норма за якою можливо проводити таку реструктуризацію.

Так, у підпункті 10 пункту 7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що передбачені підпунктом 9 цього пункту не обчислюються, якщо станом на день проведення реструктуризації наявні одночасно такі умови:

- у договорі, зобов`язання за яким підлягають реструктуризації відповідно до цього пункту, здійснено ЗАМІНУ КРЕДИТОРА внаслідок відступлення права вимоги;

- поточний кредитор з причини ненадання йому кредитодавцем, наступними кредиторами, до яких переходили права кредитодавця, всієї інформації про історію здійснення платежів, у тому числі інформації про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформації про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, не здійснив протягом :60 днів з дня проведення реструктуризації передбачені підпунктом 9 цього пункту обчислення та/або обчислення наявної станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості (окремо за кожним видом грошового зобов`язання та окремо за простроченими платежами, строк сплати яких відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але які кредитор вимагав повернути достроково у зв`язку з простроченням позичальником платежів);

- сукупна сума усіх передбачених договором грошових зобов`язань (а саме, непогашених на момент відступлення грошових зобов`язань із сплати кредиту та зобов`язань із сплати процентів за користування кредитом), право вимоги за яким відступлено, перевищує розмір плати, сплаченої поточним кредитором за відступлення такого права вимоги.

Окрім того, у мотивувальній частині постанови Київського апеляційного суду від 09.10.2025 міститься посилання саме на підпункт 10 пункту 7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування», як норму права, яку застосував суд.

Представник ТОВ "Укрдебт Плюс" ніяким чином не обгрунтував підстави застосування при реструктуризації боргу підпункт 9 пункту 7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування».

А тому, суд не може вважати належним виконанням рішення суду, у спосіб обраний відповідачем на власний розсуд.

Суд відхиляє твердження відповідача щодо того, що вказана заява є фактичною зміною резолютивної частини рішення, оскільки суд не змінює змісту рішення суду та не встановлює/змінює порядок виконання рішення суду, а лише встановлює контроль за його виконанням у спосіб, передбачений нормами чинного законодавства, відповідно змісту самого рішення суду, та з урахуванням балансу інтересів і становища учасників справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що є підстави постановити ухвалу про зобов`язання керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» подати звіт про виконання рішення суду у відповідності до підпункту 10 пункту 7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування», а тому заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 258-261, 453-1, 453-2 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - задовольнити.

Зобов`язати керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» подати до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звіт про виконання судового рішення від 20 березня 2025 року у справі № 357/14514/23, у відповідності до підпункту 10 пункту 7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування», протягом 30 днів з дня отримання копії даної ухвали.

У звіті зазначити:

- інформацію про стан виконання рішення по справі № 357/14514/23;

- обставини, які перешкоджають повному та своєчасному виконанню рішення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О. Я. Ярмола