/Справа № 502/31/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі Нанєвої А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права на приватизацію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказує, що вона має право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , яку надано її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що на теперішній час у вказаній квартирі зареєстрована та мешкає тільки позивачка. Позивачка звернулася із заявою до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської областіщодо приватизації вказаної квартири проте було надано відповідь, стосовно того, що оскільки нею не надано правовстановлюючих документів, рекомендовано звернутися до сду.

Позивачка просить встановити факт родинних відносин між нею та її матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,т факт вселення ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартиру АДРЕСА_1 , та визнати за позивачкою право на приватизацію за відсутністю ордеру на трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 71,6 кв. метри, житловою площею 40,9 кв. метри.

У судове засідання позивачка не з`явилася, надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнали.

У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 .

Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з квартири АДРЕСА_1 .

Позивачка, будучи дочкою померлої ОСОБА_2 , прийняла спадщину, оскільки проживала разом з нею за однією адресою на день її смерті.

В паспорті позивачки зазначено прізвище « ОСОБА_3 », в той час, як в свідоцтві про смерть матері зазначено « ОСОБА_4 », у зв`язку з чим необхідно встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , як між дочкою та матір`ю.

ОСОБА_2 згідно рішення № 130 від 27.06.1985 було надано квартиру АДРЕСА_1 , проте відповідний ордер на квартиру відсутній.

Встановлено, що наразі у спірній квартирі мешкає та зареєстрована тільки позивачка, що підтверджується записом у паспорті громадянина України.

Згідно довідки КП КМР «БТІ» № 1018 від 10.12.2025 право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Щодо приватизації квартири позивачка зверталася до виконавчого комітету Кілійської міської ради, однак їй було рекомендовано звернутися до суду, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на вказану квартиру.

Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 9 Житлового кодексу Української РСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду.

Статтею 61 Житлового кодексу Української РСР визначено, що користування жилим приміщенням в будинках державного й громадського житлового фонду здійснюється відповідно з договором найму житлового приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності -відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

У відповідності до ч. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати у гуртожитку).

Статтею 15 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить видання ордерів на жилі приміщення.

Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини першої статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Згідно з вимогами частини першої статті 8 цього ж Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких, знаходиться державний житловий фонд.

Частиною четвертою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства), а частиною третьою цієї ж статті Закону встановлено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Судом достовірно встановлено, що на підставі рішення № 130 від 27.06.1985 про надання жилого приміщення в будинку ОСОБА_2 було надано квартиру АДРЕСА_2 , що відповідає встановленому у ст. 58 Житлового кодексу України правилу, проте, з незалежних від позивачки обставин, ордер на квартиру відсутній. ОСОБА_2 в дійсності є матір`ю позивачки.

З викладених норм права та зі встановлених та підтверджених доказами обставин справи, судом достовірно встановлено, що позивачка, враховуючи на ту обставину, що вона зареєстрована у спірній квартирі, тобто мешкала у ній разом із матір`ю - квартиронаймачем до дня її смерті, відтак є членом сім`ї такого квартиронаймача, відповідно має право на користування та відповідно приватизацію цієї квартири на підставах, встановлених ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 337, 338 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між дочкою та матір`ю.

Встановити факт вселення ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартиру АДРЕСА_1 , без ордеру на вселення в зазначену квартиру.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на приватизацію за відсутністю ордеру на трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 71,6 кв. метри, житловою площею 40,9 кв. метри.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков