ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2949/24 Номер провадження 22-ц/814/273/26Головуючий у 1-й інстанції Река А. С. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар:Горбун К.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 квітня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Сапко Ольга Борисівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Сапко Ольга Борисівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, земельної ділянки 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,2360 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті з померлою була зареєстрована мати позивача ОСОБА_3 .

У вересні 2024 року позивач виявив серед речей померлої заповіт, про існування якого він не знав. Як вбачається із заповіту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося б, заповіла племіннику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після цього, маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно, 24 вересня 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Сапко Ольги Борисівни, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 у зв`язку з пропущеним строком на прийняття спадщини. У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_1 просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком в 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 квітня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа:приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Сапко Ольга Борисівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_1 .Скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 вказує, що йому не було відомо про заповіт, який склала ОСОБА_2 , що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а також, що він не є спадкоємцем за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців у зв`язку з чим , наявні підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Також зауважує, що спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України).

Зважаючи на викладене ОСОБА_1 просить скасувати рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 квітня 2025 року та постановити нове , про задоволення його вимог.

Судом встановлено, що 27 листопада 2008 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Майбородівської сільської ради Фурмановою Л.М., згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповідає племіннику ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 була власницею житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа житлового будинку 55,2 кв.м.; житлова площа 39,3 кв.м, що підтверджується копією свідоцтва про права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 20.11.2008 року .

У відповідності до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 452193, ОСОБА_2 належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2360 га, кадастровий номер :03:003:0026, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, ОСОБА_2 належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:003:0027, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 452192 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

З довідки про реєстрацію/останнє місце проживання спадкодавця (довідка для оформлення спадщини) виконавчого комітету Піщанської сільської ради № 10-11.2/149 від 20.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті була зареєстрована, проживала і померла в АДРЕСА_1 . З померлою на день смерті була зареєстрована ОСОБА_3 .

Відповідно до частини 1 статті 367Цивільного процесуальногокодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У статті 263 ЦІК України визначено, що судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Оскаржуване рішення вказаним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що вказані позивачем причини пропуску строку на звернення з заявою про прийняття спадщини не можуть вважатись об`єктивними та непереборними перешкодами.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з слідуючого.

Відповідно до ч. 1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з положеннями ч. 3 ст.1222, ч. 1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За правилами ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня2017року (справа №6-1320цс17).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:

1) тривала хвороба спадкоємців;

2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;

3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;

4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України;

5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня2008року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

3 матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини, в установлений законом строк на прийняття спадщини, позивач не звертався, але спадкова справа заводилась на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом , та в подальшому позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 24 вересня 2024 року, після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, земельної ділянки 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер :03:003:0027 та земельної ділянки площею 0,2360 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер: :03:003:0026, розташованих за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. ст.1296-1298ЦІК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У той же час, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Виходячи з вищевикладеного можливо зробити висновок , що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом йому слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

3а змістом статті1272ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця яке залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Проте у зв`язку із пропуском останнім строку на прийняття спадщини , нотаріусом було відмовлено , вказано , що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу не має можливості , так як ОСОБА_1 пропущено строк на прийняття спадщини.

Позивач вказував , що є племінником спадкодавця , відповідно є спадкоємцем п`ятої черги , тож не вбачав підстав для звернення до нотаріуса , оскільки не вважав , що успадкує бодай якесь майно. Окрім того на момент смерті ОСОБА_2 , разом із спадкодавицею проживала ОСОБА_3 .

Під час вирішення питання про надання особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини важливим також є факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом, оскільки в такому разі може відбутися втручання у право власності інших осіб, порушення принципу правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно реалізувала власні цивільні права. Наведене зумовлює потребу в дотриманні принципу «пропорційності» втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину.

У спірних правовідносинах дотримання принципу пропорційності безпосередньо залежить від наявності об`єктивних, непереборних та істотних обставин, які є підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. Судом встанвоелно, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом, відповідно у справі що переглядається відсутній факт втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину. В даному ж випадку варто звернути увагу на свободу заповіту , та відсутність у позивача підстав вважати що він є спадкоємцем щодо майна померлої до вересня 2024 року, оскільки за законом він є спадкоємцем п`ятої черги та не був обізнаний про наявність заповіту.

У даному випадку , необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту.

Так, згідно висновків викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2026 справа №686/5757/23 необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування).

ОСОБА_1 в позові та апеляційній скарзі просив встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною пропуску строку на прийняття спадщини вказував те, що на момент смерті ОСОБА_2 йому не було відомо про існування заповіту, він тільки у вересні 2024 року дізнався про наявність заповіту на його ім`я, у зв`язку із чим не вбачав підстав для звернення до нотаріуса до 2024 року з метою отримання спадщини.

Таким чином, на думку суду , підстави пропуску строку для прийняття спадщини зазначені ОСОБА_1 можна вважати поважними .

Отже, враховуючи вищевикладене , суд вважає доведеними обставини на які позивач посилається в обгрунтування позовних вимог, у зв`язку із чим колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасувати рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 квітня 2025 року, та ухвалити нове про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2ч.1ст.374ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатамирозгляду апеляційноїскарги маєправо скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1,4ч.1ст.376ЦПК України Підставами для скасування судовогорішення повністюабо частковота ухваленнянового рішенняу відповіднійчастині абозміни судовогорішення є: неповнез`ясування обставин,що маютьзначення длясправи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити , а рішення суду -скасувати.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 квітня 2025 року скасувати. Ухвалити у справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком в 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов