ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1213/25 Номер провадження 22-ц/814/574/26Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
У Х В А Л А

13 лютого 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Обідіної О.І.

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сови Вікторії Валеріївни на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 липня 2025 року по справі за Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії, різниці в нарахуванні та плати за абонентське обслуговування,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 липня 2025 року позовні вимоги ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» заборгованість за послугу з постачання теплової енергії (загальнобудинкові потреби) за період з 24.10.2022 по 31.03.2024 у сумі 34467,37 грн., різниці в нарахуваннях за період з 24.10.2022 по 31.03.2024 у сумі 23521,06 грн., плати за абонентське обслуговування за період з 01.10.2022 по 30.09.2024 у сумі 809,76 грн., а всього на суму 58798,19 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» судовий збір в розмірі 3028 грн.

Не погодившись з даним судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представника відповідача ОСОБА_1 адвокат Сова В.В. надіславши апеляційну скаргу 19.08.2025 року через систему «Електронний суд».

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24.11.2025 року апеляційну скаргу залишено без руху, з підстав невиконання вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, а саме не надано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Заявнику надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснено, що у разі не усунення недоліків щодо сплати судового збору апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто скаржнику.

Дану ухвалу суду 02.12.2025 року було направлено на адресу заявника, яка зазначена в апеляційній скарзі, рекомендованим листом з повідомленням.

Окрім того, 02.12.2025 року ухвалу суду було направлено адвокату Сові В.В. до електронного кабінету через систему «Електронний суд», яка доставлена 02.12.2025 року о 18:40 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Рекомендоване повідомлення про отримання відповідачем ухвали на адресу суду апеляційної інстанції не надійшло протягом тривалого проміжку часу.

Верховний Суд у своїй постанові від 15.05.2019 року по справі №0870/8014/12 зазначив, що з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Між тим, відповідачем, як ініціатором оскарження, у встановлений в ухвалі строк, позаяк і до даного часу, зазначені недоліки апеляційної скарги у вигляді необхідності сплатити судовий збір не усунуті.

При цьому, жодних заяв чи клопотань від скаржника не надходило.

Розглядом своєї апеляційної скарги відповідач не цікавився та не вчиняв необхідних процесуальних дій, спрямованих на усунення недоліків апеляційної скарги та можливості забезпечити апеляційний перегляд прийнятого по справі рішення.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

При цьому суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Отже, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права особі на безкоштовні провадження у цивільних справах.

В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B).

Рішення суду щодо виконання вимог закону не є перешкоджанням у доступі до правосуддя.

Згідно частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За наведених обставин, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сови В.В. на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 липня 2025 року необхідно вважати неподаною та повернути апелянту, роз`яснивши, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ч. 3 ст.185, 356, 357, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сови Вікторії Валеріївни на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 липня 2025 року визнати неподаною та повернути апелянту.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин