Справа № 459/3512/25
Провадження № 2-п/459/7/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Отчак Н.Я., розглянувши матеріали заяви Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про перегляд заочного рішення Шептицького міського суду Львівської області від 23 грудня 2025 року у справі № 459/3512/25,-

ВСТАНОВИВ:

18.02.2026 представник заявника звернувся до суду з даною заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Шептицького міського суду Львівської області від 23.12.2025 у справі № 459/3512/25.

Вивчивши матеріали заяви та дослідивши матеріали справи №459/3512/25, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, а також поширюються на процедури заочного розгляду цивільних справ, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 756/11081/20, пр. № 14-25цс24, наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку. Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).

Так, у цивільній справі №459/3512/25 за позовом ОСОБА_1 до Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, було ухвалене заочне рішення 23 грудня 2025 року.

Як убачається з матеріалів справи, 06.10.2025 представник позивача адвокат Мацей М.М. через систему електронний суд, звернувся до суду з позовом до Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в якому просив стягнути на його користь з відповідача 34 767,17 грн. - інфляційних втрат та 9 451,45 грн. 3% річних, а також стягнути судові витрати по справі. Ухвалою судді від Ухвалою від 07.10.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 10.11.2025 з повідомленням сторін, визначено відповідачеві строк для подання відзиву на позов. Цього ж дня копія ухвали про відкриття провадження разом із судовою повісткою про виклик до суду надіслана судом на електронну адресу відповідача, оскільки такий є зареєстрований в електронному кабінеті.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу, копію ухвали доставлено до електронного кабінету: 07.10.2025 21:48:08год.

10.11.2025 на офіційну електронну поштову адресу суду надійшло клопотання представника відповідача Андрія Стельмаха про перенесення судового засідання на інший час та дату.

10.11.2025 судовий розгляд відкладено у зв`язку із неявкою учасників справи на 01.12.2025.

01.12.2025 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого в відпустці, розгляд справи призначено на 23 грудня 2025 року.

Судові повістки про виклик до суду на 23 грудня 2025 року учасникам справи, у тому числі відповідачеві надіслано на офіційну електронну адресу, що підтверджується довідкою до доставку електронного листа від 05.12.2025.

Отже, сторона відповідача була належним чином сповіщеною про дати, час та місце проведення судових засідань. Попри це, 23 грудня 2025 року представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду зі сторони відповідача не надходило.

23 грудня 2025року судом було ухвалено заочне рішення у справі, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних задоволено.

Відповідно до ч. ч. 5-6 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Копія судового рішення у справі № 459/3512/25 у день його ухвалення, тобто 23 грудня 2025 року, була направлена на єдину наявну в матеріалах справи електронну адресу представника відповідача. Відповідно до довідки про доставку електронного листа заочне рішення суду доставлено до офіційної електронної скриньки відповідача Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 24 грудня 2025 року о 16:14:18год.

Із поданої до суду заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що вказана адреса електронної пошти відповідача Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України є дійсною, діючою, використовується ними, указана його засобом зв`язку.

Тобто з урахуванням положень ст. 272 ЦПК уважається, що копія рішення суду, надіслана на офіційну електронну адресу відповідача та отримана ним в електронній формі 24 грудня 2025 року.

Отже, граничний двадцятиденний строк подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення - 14 січня 2026 року.

Заява про перегляд заочного рішення була подана до суду 18 лютого 2026 року, тобто з пропуском двадцятиденного строку з дня вручення відповідачу повного заочного рішення суду.

При цьому, судом не встановлені обставини, які об`єктивно перешкоджали відповідачу у передбачені законодавством строки подати заяву про перегляд заочного рішення, оскільки твердження, що рішення суду відповідач не отримав на момент подання заяви про перегляд заочного рішення, не відповідають дійсності.

Окрім цього, представником відповідача не подано клопотання про поновлення строку, для подання заяви про перегляд заочного рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 120, 122, 123, 126, 127, 258-260, 272, 273, 284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про перегляд заочного рішення Шептицького міського суду Львівської області від 23 грудня 2025 року у справі № 459/3512/25за ОСОБА_1 до Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19 лютого 2026 р.

Суддя: Н. Я. Отчак