У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:

судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення по цивільній справі №759/18859/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

До Бобровицького районного суду Чернігівської області в порядку ст. 435 ЦПК України звернувся заявник ОСОБА_1 із заявою про розстрочку виконання рішення суду, що було ухвалено 22.01.2026 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він визнає рішення суду та має намір його виконувати, проте його поточний майновий стан унеможливлює сплату всієї суми одноразовим платежем, негайне стягнення повної суми поставить його у критичне фінансове становище. Згідно з довідкою (форма ОК-5), його середня нарахована заробітна плата становить орієнтовно 31000,00 - 36000,00 грн., проте у довідці зазначено суми до оподаткування. Враховуючи утримання ПДФО (18%) та підвищений військовий збір (5%), загальне податкове навантаження становить 23%. Таким чином, фактична сума коштів, яку він отримує, як чистий дохід, є значно меншою. Крім того, має обов`язкові щомісячні витрати, а саме оренда в розмірі 5000,00 - 6500,00 грн. та інші боргові зобов`язання, що полягають у виконанні іншого рішення суду у справі № 729/733/25, за яким йому надано розстрочку. Щомісячний платіж за цим зобов`язанням становить 1 454,44 грн, який сплачує регулярно. Таким чином, після покриття всіх обов`язкових витрат, у його розпорядженні залишається мінімально необхідна сума для забезпечення життєдіяльності (харчування, комунальні послуги, проїзд), тому плата 40000,00 грн. одним платежем є для нього непосильною.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, у поданій заяві, просить провести судове засідання за його відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник ТОВ «СВЕА ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд заяви, письмових пояснень не надав, що не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Суд вважає можливим розглядати заяву у відсутність сторін. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про розстрочку виконання рішення суду.

У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, зазначає наступне.

Судом встановлено, що 22.01.2026 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області було ухвалено рішення по справі № 759/18859/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким задоволено позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договорами у загальному розмірі 37188,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочка, виходячи з положень вказаної статті це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням, але при цьому дотримувати баланс інтересів і боржника, на його право на розстрочку чи відстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

У постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Системне тлумачення ст. 435 ЦПК України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави зробити висновок, що у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим та на строк не більше одного року.

Розстрочка виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення усієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої, ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У відповідності до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи вказане в заяві питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що заявник не намагається уникнути виконання рішення суду, в Україні діє режим воєнного стану, його фінансове становище, сплачує кошти за іншим кредитом. В зв`язку з чим, суд вважає за можливе допустити розстрочку виконання рішення суду.

За наведених вище обставин, враховуючи, що розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, суд вважає за можливе задовольнити заяву про розстрочку виконання рішення суду, шляхом надання заявнику розстрочки виконання рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 січня 2026 року в загальному розмірі 37188,00 грн. на строк 10 місяців зі сплатою щомісячно по 3718 грн. 80 коп. рівними частинами до 25 числа кожного місяця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 267, 435 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення по цивільній справі № 759/18859/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Розстрочити виконання рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 січня 2026 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на строк 10 місяців зі щомісячним платежем в розмірі 3718 (три тисячі сімсот вісімнадцять) грн. 80 коп., який буде здійснюватися ОСОБА_1 до 25 числа щомісяця з наступного місяця після ухвалення відповідного рішення судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.І. Бойко