Справа № 309/567/26
Провадження № 2/309/285/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Кемінь В.Д. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вишківської селищної ради Хустського району, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилається на те, що при житті його мати ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповідала йому все належне їй майно, що складається з будинку АДРЕСА_1 .

При зверненні до нотаріальної контори, нотаріусом було роз`яснено, що позивачем пропущено шестимісячний строк, встановлений законом на подання заяви для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися з даним позовом до суду.

Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, доходжу висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.

Стаття 1272 ЦК України визначає наслідки пропущення строку для прийняття спадщини.

Так, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, суди відкривають провадження в такій справи у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особи відповідальних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У постанові Верховного Суду від 30 квітня 2020 року по справі № 352/382/18 зазначено, що позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічні висновки викладені зокрема у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19).

З огляду на наведене вище суд до відкриття провадження у справі про визначення особі додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, має перевірити в матеріалах позовної заяви наявність інформації про місце відкриття спадщини, заведення спадкової справи, інших спадкоємців, які прийняли спадщину, у разі їх наявності встановити відсутність їх письмової згоди на подання позивачем заяви про прийняття спадщини, наявність в матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Подана позовна заява таких відомостей не містить і до неї не додано відповідних доказів про це, натомість до матеріалів позовної заяви долучено довідку видану Вишківською селищною радою Хустського району №306 від 03.02.2026 року з якої слідує, що до дня смерті ОСОБА_2 разом з нею були зареєстровані її внуки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не були залучені позивачем до участі у розгляді справи як спадкоємців четвертої черги.

При цьому позивачем залучено в якості відповідача Вишківську селищну раду, як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, залучення якого можливе лише за відсутності інших спадкоємців які прийняли спадщину.

Окремо суд зазначає, що заповіт складений ОСОБА_2 від 29.03.1995 року не містить відомостей про те, що остання заповідає позивачу саме будинок АДРЕСА_2 , як зазначено в позовній заяві.

Матеріали позовної заяви не містять доказів того, що до дня смерті ОСОБА_2 володіла на праві приватної власності будинком АДРЕСА_2 .

Доданий до матеріалів справи заповіт складений 28.02.1979 року від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 стосується будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно у разі зміни поштової адреси ( з 17 на 19), позивачу слід надати відповідні докази та докази прийняття спадщини ОСОБА_6 за даним заповітом.

Також до матеріалів позовної заяви долучено копію будинкової книги, в будинку АДРЕСА_3 , без обґрунтування його доказовості з огляду на предмет даного позову.

Окрім того, суд зазначає, що за вимогами статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Проте, позивачем подано копії додатків які належним чином не засвідчені.

Відсутність відомостей про наявність спадкової справи, постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та наявність заяви про прийняття спадщини, залучення належних відповідачів, додатковий строк для подання якої просить визначити позивач, свідчить про передчасність звернення до суду, а у разі наявності такої інформації - про необхідність надання її суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження заяви до суду постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вишківської селищної ради Хустського району, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали суду, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Кемінь В. Д.