Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1078/26
Номер провадження 2-з/711/9/26
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2026 суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчик Р.В., розглянувши заяву представника Акціонерного Товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Дудки Вікторії Борисівни про витребування доказів до подачі позовної заяви, треті особи Черкаська районна державна нотаріальна контора, Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Слобідської сільської ради ,-

встановив:

АТ «КБ«ПРИВАТБАНК», діючи в особі свого представника Дудки В.Б. звернулося в суд із заявою про витребування доказів до подачі позовної заяви, треті особи Черкаська районна державна нотаріальна контора, Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Слобідської сільської ради.

Заяву обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав: Кредитний договір NCSIPGK00000177 від 16.08.2007; договір іпотеки №CSIPGK00000177 від 17.08.2007 року

23.06.2015 Позичальник помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть.

На момент смерті Позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вищезазначеним кредитним договором залишилась заборгованість у загальному розмірі 33637.91 дол. США.

06.04.2021 та 01.07.2022 Банк направив претензії кредитора до Черкаської районної державної нотаріальної контори, яка у листі від 07.07.2022 відмовила Банку у наданні інформації про спадкоємців Позичальника у зв`язку з дією положень ст. 8 Закону України Про нотаріат.

Згідно із ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Черкаська районна державна нотаріальна контора у відповіді від 04.07.2025 на адвокатський запит представника Банку щодо спадкоємців позичальника повторно відмовила у наданні інформації.

Законодавством визначено, що спадкоємці зобов`язані: повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб (ч. 1 ст. 1821 ЦК України); задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (ч. 1 ст. 1282 ЦК України).

Таким чином, без інформації про спадкоємців, у тому числі тих, хто проживав за адресою останнього місця реєстрації проживання померлого банк позбавлений можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку, адже пред`явлення позову до невідомих осіб не допускається. Матеріали спадкової справа та інформація про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем, можуть ідентифікувати спадкоємців померлого та визначити перелік спадкового майна, за рахунок якого кредитор має право задовольнити свої вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 116 ЦПК України забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.

Заява про витребування доказів у порядку ст. 84 ЦПК України відрізняється від клопотання про забезпечення доказів у порядку ст. 116-118 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою. Так, метою процесуального інституту витребування доказів є допомога сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджується обов`язком особи, яка заявляє про витребування доказів, долучити до нього відомості про неможливість отримання таких доказів особисто.

Просить суд витребувати від Черкаської районної державної нотаріальної контори (вул. Хрещатик, буд.255, м. Черкаси, Черкаська обл., 18002) засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; витребувати від Виконавчого комітету Руськополянської сільської ради (вул. Шевченка, буд. 67, с. Руська Поляна, Черкаський р-н, Черкаська обл., 18002) інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та інформацію про осіб, зареєстрованих (місце проживання/перебування) за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ), станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав: Кредитний договір NCSIPGK00000177 від 16.08.2007; договір іпотеки №CSIPGK00000177 від 17.08.2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.06.2015 року

На момент смерті позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вищезазначеним кредитним договором залишилась заборгованість у загальному розмірі 33637.91 дол. США..

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно ч. 4 ст. 84 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому ст. ст. 116-118 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Частина 1 ст. 117 ЦПК України містить перелік вимог до заяви про забезпечення доказів, зокрема, у заяві необхідно зазначити докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст. ст. 116, 117, 118, 119 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19) викладено наступну правову позицію: «Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом».

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 у справі № 9901/608/19 та від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Отже, необхідно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (ст. 116-119 ЦПК України), та витребування доказів у разі неможливості учасниками справи самостійно їх надати (ст. 84 ЦПК України).

Так, у заяві про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» просить витребувати від Черкаської районної державної нотаріальної контори (вул. Хрещатик, буд.255, м. Черкаси, Черкаська обл., 18002) засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; витребувати від Виконавчого комітету Руськополянської сільської ради (вул. Шевченка, буд. 67, с. Руська Поляна, Черкаський р-н, Черкаська обл., 18002) інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та інформацію про осіб, зареєстрованих (місце проживання/перебування) за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ), станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки зазначена інформація необхідна банку для подачі позову до суду до спадкоємців іпотекодавця, однак такою інформацією банк не володіє, а отримати таку інформацію від приватного нотаріуса Банку не вдалося.

Внаслідок відмови нотаріуса повідомити про коло спадкоємців, які прийняли спадщину, а також їх анкетні дані, банку невідома вищевказана інформація, тобто банк позбавлений можливості вказати в позовній заяві відповідача (відповідачів).

В позовній заяві повинно бути викладено, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Суд вважає, що у заяві АТ КБ «ПриватБанк» виклало вимоги про забезпечення доказів щодо витребування певної інформації зі спадкової справи стосовно кола спадкоємців іпотекодавця ОСОБА_1 та належними і допустимими доказами довело неможливість самостійно отримати зазначену інформацію у нотаріуса, що необхідно банку для складення та подачі позову до спадкоємців ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Внаслідок відмови нотаріуса повідомити інформацію по спадкоємцях, банк позбавлений можливості вказати в позовній заяві зміст та розмір позовних вимог.

Пред`явлення позову до мертвої особи не допускається (п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України), як і не можливе пред`явлення позову до невідомих осіб (п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при реалізації положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Що стосується вимоги про витребування від Виконавчого комітету Руськополянської сільської ради (вул. Шевченка, буд. 67, с. Руська Поляна, Черкаський р-н, Черкаська обл., 18002) інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та інформацію про осіб, зареєстрованих (місце проживання/перебування) за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ), станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , то вказана вимога не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Частиною1 ст. 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Разом з тим, як вбачається з копіє свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 25.06.2015 року ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. подольськ московська область, росія, а тому останнім його місце проживання є російська федерація, а не с. Руська Поляна, Черкаський р-н, Черкаська обл.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. 84,116 ЦПК України,-

постановив:

Заяву задовольнити частково.

Витребувати від Черкаської районної державної нотаріальної контори (вул. Хрещатик, буд.255, м. Черкаси, Черкаська обл., 18002) засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволені решти вимог за заявою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Суддя: Р. В. Демчик