Справа № 727/1044/25
Провадження № 6/727/17/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Літвінової О.Г.,

за участю секретаря: Гавалешко Н.С.,

розглянувши у відкритому засіданні м. Чернівці заяву відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення у цивільній справі № 727/1044/25 за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебувала цивільна справа № 727/1044/25 за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю.

За результатами розгляду цивільної справи 727/1044/25 позовні вимоги задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти в розмірі 215?381 (двісті п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят одна) гривня 44 копійки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради судовий збір у сумі 3?230 (три тисячі двісті тридцять) грн. 00 коп.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 02.10.2025 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.06.2025 року залишено без змін.

Ухвалою суду від 05.12.2025 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення у цивільній справі № 727/1044/25 за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю відмовлено.

03.02.2026 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Буряк О.І. подано заяву про розстрочення виконання рішення суду. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на виконання вищевказаного рішення немає можливості та потребує розстрочення орендної плати на шість місяців у рівних частинах зазначаючи, що фінансова ситуація в якій відповідачка та її сім`я зараз перебуває унеможливлює своєчасне виконання зобов`язання у повному обсязі.

Таким чином, заявник вважає, що є всі підстави для розстрочення виконання рішення, у зв`язку з чим звернулись до суду з заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, зазначені вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заперечення в якому зазначила, що посилаючись на фінансово-матеріальний стан, боржник мав би подати на його підтвердження належні і допустимі докази, які б достовірно підтверджували її нездатність виконати судове рішення у повному обсязі, таких як фінансові документи, довідки з банківських установ або інших підтверджень наявного фінансового стану, на які посилається відповідачка. Крім того, зазнають, що відповідачка була обізнана про відмову у задоволенні заяви про розстрочення рішення від 05.12.2025 року та від того часу відповідачкою не було зроблено жодних проплат для зменшення боргу. Тому просила відмовити у задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 05.06.2025 року.

Відповідно до частини 1статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши подану заяву, суд приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч. 1,3,4 ст.435ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство України пов`язує відстрочення виконання рішення суду з наявністю виключних обставин.

Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду заявник посилається на те, що їх фінансове становище не дозволяє наразі виплатити заборгованість із заробітної плати, однак розстрочити виконання рішення на 12 місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. ст.76-83ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявником не надано доказів щодо виникнення виключних обставин в розумінні ст. 435 ЦПК України, які б давали підстави для відстрочки та розстрочки виконання рішення суду, а наведені відповідачем підстави не можуть бути визнанні такими, що вказують на необхідність відповідного відстрочення та розстрочення.

Тобто, заявником не обґрунтовано винятковості випадку, у зв`язку з яким можливо відстрочити та розстрочити виконання вказаного рішення суду, не зазначено достатніх обставин, які б свідчили про істотне ускладнення виконання рішення, а відтак, і про необхідність відстрочення такого.

Складне фінансове становище не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для відстрочки та розстрочки виконання рішення суду. Оскільки відповідачка у своїй заяві не заперечує того факту, що вказаний спір виник з її вини, вказує на складний фінансовий стан, однак документів які б підтверджували фінансовий стан, витрати, наявність чи відсутність іншого доходу до суду не були надані.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Суд зазначає, що судові рішення які набрали законної сили є обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала)це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Враховуючи те, що відстрочка та розстрочка може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим, а також те, що заявником не подано жодних належних допустимих доказів щодо свого тяжкого фінансово-матеріального стану з яких можна було б побачити реальний фінансовий стан підприємства. Нових обставин та доказів, які б підтверджували нездатність ОСОБА_1 щодо виконання судового рішення до суду подано не було. Тому, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76, 81, 83, 89, 435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення у цивільній справі № 727/1044/25 за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю - відмовити в повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання повної ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Г. Літвінова