Провадження №: 4-с/336/4/2026
УХВАЛА

про повернення скарги

28 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду міста Запоріжжя Турчинський Максим Ігорович, розглянувши скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: державні виконавці Шевченківської виконавчої служби, на дії державних виконавців, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на дії державних виконавців, в якій просить: визнати протиправними дії державних виконавців Шевченківської виконавчої служби щодо накладення арешту на кошти, визнати протиправними та скасувати постанови у всіх виконавчих провадженнях, накладених арештів на позивача про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, суддя дійшов до такого висновку.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

21 листопада 2024 року введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» N 4094- IX, який набрав чинності 19 грудня 2024 року.

Відповідно до положень статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 3 ст. 448 ЦПК України скарга повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається скарга; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 4) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються; 5) ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження; 6) номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа; 7) дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця; 8) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 9) викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до скарги.

Відтак, ч. 3 ст. 448 ЦПК України чітко визначено, яка за формою та змістом має бути скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Всупереч вказаним вимогам ЦПК України скарга не відповідає вимогам, зазначеним у п.п. 3-10 ч.3 ст. 448 ЦПК України.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Перевіривши матеріали скарги та додатки до скарги, суд невзмозі самостійно встановити ідентифікатор, оскільки він не зазначений в жодному доданому до скарги документі.

Вищевикладене узгоджується з висновками викладеними у постанові Запорізького апеляційного суду у справі N 317/4108/18 від 23 травня 2025 року та постанові Київського апеляційного суду від 29 травня 2025 року у справі N 754/2315/16.

Крім того, в скарзі не зазначено дату, коли скаржник дізнався про порушення його прав внаслідок вчинення дій або бездіяльності державного виконавця органу державної виконавчої служби і якими доказами це підтверджується. Зазначені обставини мають значення для вирішення питання про прийняття скарги до розгляду та з`ясування питання дотримання скаржником строку звернення до суду зі скаргою, передбаченого ст. 449 ЦПК України. Вищевикладене узгоджується з висновками викладеними у постанові Дніпровського апеляційного суду у справі N 932/1967/22 від 04 квітня 2025 року.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно п.2 ч.4 ст.448 ЦПК України, до скарги додаються докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 ЦПК України. Натомість скаржник не надав доказів направлення скарги стягувачу.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 448 ЦПК України суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.75 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.92. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Підсумовуючи викладене, встановлено, що скарга подана з порушенням вимог ч. 3 ст. 448 ЦПК України, вищевказані недоліки унеможливлюють розгляд скарги в імперативно визначений ЦПК України двадцятиденний строк, тому скаргу необхідно повернути скаржнику без розгляду.

За загальним правилом, повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 5 ст. 448, ст. ст. 258-261 ЦПК України суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: державні виконавці Шевченківської виконавчої служби, на дії державних виконавців повернути скаржнику без розгляду.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Максим ТУРЧИНСЬКИЙ