Провадження № 2/554/1930/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Сініцина Е.М.,

за участю секретаря судового засідання Кувіти М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Полтаваенергозбут» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що ТОВ «Полтаваенергозбут» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області.

З 01 січня 2019 року ОСОБА_1 приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №, на умовах чинного договору про користування електричною енергією № 14020411-3 від 06.03.2006 року, шляхом фактичного споживання та оплати електричної енергії по об`єкту розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі чого відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . За період з 01.05.2020 року по 30.09.2025 року відповідач споживав електричну енергію, а оплату за неї не здійснював в повному обсязі, чим порушив свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5 109,65 гривень.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5 109,65 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 26.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 про місце та час слухання справи повідомлялась належним чином, відзив, заяви та клопотання до суду не направила.

Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтями 67, 68 ЖК України передбачено, що користувачі комунальних послуг, до яких відноситься й постачання та розподіл електричної енергії, зобов`язані своєчасно здійснювати їх оплату по тарифам, затвердженим в установленому порядку.

Згідно ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Згідно з п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки встановлені відповідними договорами.

Верховний Суд України у справі № 6-56220св10, рішення від 07.09.2011 року та у справі №6-2951цс15 рішення від 20.04.2016 року, зазначив, що «відсутність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати спожитих житлово-комунальних послуг».

Таким чином, відсутність укладеного та підписаного сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем - не звільняє відповідача від сплати заборгованості за надані послуги, оскільки цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки (ч.1 ст.11 ЦК України). Таким чином, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідач не в повному обсязі виконує взяті на себе зобов`язання та не оплачує послуги з постачання електричної за період з 01.05.2020 року по 30.09.2025 року внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5 109,65 грн., що підтверджується Розрахунком заборгованості та Відповіддю АТ «Полтаваобленерго», що містить інформацію про покази лічильника.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 2 422,40 гривень.

На підставі ст.ст.16,525,526,541,714 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13,81,141,263-265,268,280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» заборгованість у розмірі 5 109,65 гривень, що виникла за період з 01 травня 2020 року по 30 вересня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» суму судового збору у розмірі 2 422,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції, шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», місце знаходження 36022, м. Полтава, вул. Панянка, буд. 65Б, Код в .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Е.М. Сініцин.