Справа № 550/142/26
Провадження № 2/550/248/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Литвин В.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Ухвалою судді від 18.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Позовна заява також містить клопотання позивача про витребування доказів, зокрема, позивач просить суд витребувати у АТ КБ «Приватбанк» письмові докази на підтвердження випуску банківської картки № НОМЕР_1 та відкриття під неї відповідного банківського рахунку на ім`я ОСОБА_1 , а також письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 05.03.2025 по 25.06.2025.

Клопотання обґрунтоване тим, що вказана інформація становить банківську таємницю.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Що стосується вимоги про витребування у банку інформації щодо підтвердження факту належності платіжної картки № 5168-7451-3594-4673 відповідачці, то з огляду на те, що умовами кредитного договору (п. 12) передбачено перерахування суми кредиту саме на цю платіжну картку, а кредитний договір підписано відповідачкою, така інформація не підлягає доказуванню, а отже і клопотання про її витребування не підлягає задоволенню.

Крім того, за змістом ст.ст. 83, 84 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане позивачем разом з поданням позовної заяви. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Тобто, з наведеного вбачається, що клопотання учасника справи про витребування доказів має бути обґрунтоване об`єктивною неможливістю такого учасника (позивача в даному випадку) самостійно отримати та надати такий доказ.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем пред`явлено вимоги до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між ним та відповідачкою.

З наведеного вбачається, що позивач є безпосереднім учасником спірних правовідносин, що виникли на підставі кредитного договору, тобто є стороною цього договору.

При цьому, позивач не вказує причин неможливості ним, як стороною договору, самостійно подати докази виконання умов кредитного договору, перерахування суми кредиту відповідачці, надходження на рахунок позивача від відповідачки платежів за кредитним договором, а також про вжиті ним заходи для отримання цих доказів самостійно від обслуговуючого банку, докази вжиття таких заходів.

За таких обставин, неподання позивачем суду доказів, які він просить суд витребувати, не спричинене наявною у позивача об`єктивною неможливістю їх подання, а отже клопотання позивача про витребування доказів є необґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

З наведеного вбачається, що суд не має повноважень збирати докази за власною ініціативою. Витребування доказів судом можливе лише за обґрунтованим клопотанням учасника справи, яке подане з дотриманням вимог, визначених ст. 84 ЦПК України, або ж коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Інакше це порушило б принцип змагальності сторін.

Суд, дослідивши клопотання позивача про витребування доказів, а також матеріали позовної заяви, дійшов висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 13, 76, 77, 83, 84, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Литвин