Справа № 713/3926/25
Провадження №2-о/713/49/26
РІШЕННЯ

іменем України

21.01.2026 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Осокіна А.Л., за участю секретаря судового засідання Холіван В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, посилаючись на таке.

Заявник проживає разом зі своїм сином ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

Протягом тривалого часу заявник потерпає від домашнього насильства з боку заінтересованої особи ОСОБА_3 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 , будучи особою, відносно якої було винесено терміновий заборонний припис серії АА №263944 від 16.03.2024р., яким було встановлено заборону залишити місце проживання потерпілої особи по АДРЕСА_1 , 19.03.2024р. близько 07:30 не залишив місце проживання потерпілої по АДРЕСА_1 , чим порушив тимчасовий заборонний припис.

На думку заявника вказані обставини встановлені постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 19.06.2024, яка набрала законної сили 01.07.2024, відповідно до якої справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_3 за ч.1 ст.173-2 КУпАП (справи №713/891/24, №713/889/24) об`єднано в одне провадження та присвоєно №713/889/24 провадження №3/713/490/24 та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, тобто, як зазначає заявник, за нереабілітуючими обставинами.

Крім того, 21.01.2025 біля 16.20 год., перебуваючи по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 вчинив відносно заявники домашнє насильство, яке виразилось в умисному вчиненні діянь психологічного характеру, а саме кричав та висловлювався нецензурною лайкою, що в подальшому могло завдати шкоди психологічному здоров`ю заявника, чим вчинив правопорушення передбачене ст.173-2 ч.1 КУПАП.

Крім того, 21 січня 2025 року відносно ОСОБА_4 було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 450552, в якому одним з підпунктів вказано вимогу щодо заборони на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та контактування з нею (вказаний терміновий заборонний припис ОСОБА_3 отримав особисто під підпис, а також ОСОБА_3 у було роз`яснено право на оскарження термінового заборонного припису до суду. Вказане підтверджується копією термінового заборонного припису від 21.01.2025 року).

Але ОСОБА_5 24.01.2025 о 07:00 год., та 22.01.2025 о 05:00 год., порушив вимоги термінового припису, не залишив місце проживання заявника та продовжував контактувати із заявником, чим вчинив правопорушення передбачене ст.173-8 ч.2 КУПАП.

За вчинення вказаних правопорушень ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 12.03.2025 року по справі 713/636/25, яка набрала законної сили 24.04.2025 року.

Надалі, ОСОБА_6 повторно протягом року, а саме 05.10.2025 року біля 23:55 год., перебуваючи по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 вчинив відносно заявника домашнє насильство, яке виразилось в умисному вчиненні діянь психологічного характеру, а саме зачинив двері та не впускав додому, що в подальшому завдало шкоди психологічному здоров`ю заявника, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачена ч. 3 ст. 173-2 КУПАП.

За вчинення вказаного правопорушення відносно ОСОБА_3 а було винесено терміновий заборонний припис (серія АА №631242) та ОСОБА_3 а було притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.11.2025 року по справі 713/3392/25, яка набрала законної сили 17.11.2025 року.

Надалі, 13.12.2025 ОСОБА_7 продовжуючи свої дії, пов`язані з домашнім насильством та орієнтовно о 22:30 год. по місцю проживання заявника, будучи в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, неадекватна поведінка, хитка хода, нечітка вимова, почервоніння обличчя) без будь-яких підстав вчинив із заявником словесну суперечку, під час якої кричав на заявника, погрожував фізичною розправою та виганяв заявника з будинку. У зв`язку з цим, відносно ОСОБА_3 , уповноваженою особою Вижницького РВП винесено терміновий заборонний припис (серія АА №631278), згідно якого ОСОБА_3 у період часу з 23:30 год. 13.12.2025 року по 23:30 год. 23.12.2025 зобов`язано залишити місце проживання заявника, заборонено перебувати у місці проживання заявника та заборонено контактувати із заявником.

Не дивлячись на дію термінового заборонного припису ОСОБА_3 під час дії термінового заборонного припису ввід 13.12.2025 року (серія АА №631278), 14.12.2025 року близько 11:00 год. прийшов до заявника до дому (житловий будинок у АДРЕСА_1 ) та почав на заявника кричати, ображати заявника нецензурною лайкою, принижувати честь та гідність заявника, проклинати заявника у зв`язку з чим я відносно заявника було вчинене домашнє насильство психологічного характеру, адже такі дії ОСОБА_3 а викликали у заявника побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди моєму психічному здоров?ю.

У зв?язку з вчиненням ОСОБА_3 ом відносно заявника домашнього насильства заявник вимушена була залишити місце свого проживання та викликати працівників поліції.

Вказані вище обставини підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які додаються до цієї заяви. Розгляд справ про адміністративні правопорушення призначено у Вижницькому районному суді Чернівецької області на 08.01.2026 року (справи №713/3853/25, 713/3854/25, 713/3855/25).

Таким чином, ОСОБА_8 систематично вчиняє відносно заявника домашнє насильство, не виконує обмежувальні заходи та знову умисно вчиняє психологічне домашнє насильство, що підтверджується терміновими заборонними приписами, постановами про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, постановою про об?єднання адміністративних проваджень та закриття справи у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, адміністративними матеріалами.

Виходячи з викладеного заявник просить суд видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_9 , яким:

1) заборонити ОСОБА_3 протягом шести місяців перебувати в місці спільного проживання із заявником за адресою АДРЕСА_1 ;

2) заборонити ОСОБА_3 протягом шести місяців наближатися до заявника у будь-якому місці, у т.ч. і за місцем мого проживання за адресою АДРЕСА_1 на відстань ближчу, ніж 50 метрів;

3) заборонити ОСОБА_3 протягом шести місяців в будь-який спосіб спілкуватися із заявником (у т.ч. і шляхом телефонного зв?язку, соціальних мереж) зі мною;

4) заборонити ОСОБА_3 протягом шести місяців відвідувати місце проживання заявника АДРЕСА_1 , навіть під час відсутності заявника.

Представника заявника адвокат Ковалюк М.Г. в судому засіданні вимоги, вказані в заяві підтримав, просив їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений.

Суд знаходить можливим розглянути заяву у відсутності заінтересованої особи.

Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд знаходить, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у постанові Вижницького районного суду від 19.06.2024 зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 , будучи особою, відносно якої було винесено терміновий заборонний припис серії АА №263944 від 16.03.2024р., яким було встановлено заборону залишити місце проживання потерпілої особи по АДРЕСА_1 , 19.03.2024р. близько 07:30 не залишив місце проживання потерпілої по АДРЕСА_1 , чим порушив тимчасовий заборонний припис.

При цьому вказаною постановою справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_3 за ч.1 ст.173-2 КУпАП (справи №713/891/24, №713/889/24) об`єднано в одне провадження та присвоєно №713/889/24 та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Суд зазначає, що у вказаній постанові суд не здійснював висновки щодо встановлення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень. Будь-яких інших встановлених обставин у постанові не зазначено. Само по собі зазначення у постанові про певні обставини, які викладені у протоколах про адміністративні правопорушення не свідчить про доведеність таких обставин у судовому засіданні.

Крім того, закриття провадження у справі з нереабілітуючих обставин не свідчить про доведеність винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, про які відносно такої особи складено протоколи про адміністративні правопорушення.

Суд не погоджується з висновками заявника про те, що закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Виходячи з викладеного суд вважає, що вказана постанова не є належним доказом наявності в діях ОСОБА_3 домашнього насильства.

21 січня 2025 року відносно ОСОБА_4 винесено терміновий заборонний припис серії АА № 450552, за те, що він 21.01.2025 по місцю проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї мами ОСОБА_1 . Вказаним приписом заборонено ОСОБА_3 вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, та контактування з нею. Вказаний терміновий заборонний припис ОСОБА_3 отримав особисто під підпис, ОСОБА_3 було роз`яснено право на оскарження термінового заборонного припису до суду. Вказане підтверджується копією термінового заборонного припису від 21.01.2025 року.

З постанови Вижницького районного суду від 12.03.2025 року по справі 713/636/25, яка набрала законної сили 24.04.2025 року, вбачається, що ОСОБА_3 визнано винуватим за те, що він 24.01.2025 о 07:00 год., та 22.01.2025 о 05:00 год., порушив вимоги термінового припису, не залишив місце проживання заявника та продовжував контактувати із заявником, чим вчинив правопорушення передбачене ст.173-8 ч.2 КУПАП.

Крім того, ОСОБА_6 повторно протягом року, а саме 05.10.2025 року біля 23:55 год., перебуваючи по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 вчинив відносно заявника домашнє насильство, яке виразилось в умисному вчиненні діянь психологічного характеру, а саме зачинив двері та не впускав додому, що в подальшому завдало шкоди психологічному здоров`ю заявника, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачена ч. 3 ст. 173-2 КУПАП.

За вчинення вказаного правопорушення відносно ОСОБА_3 було винесено терміновий заборонний припис (серія АА №631242) та ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.11.2025 року по справі 713/3392/25, яка набрала законної сили 17.11.2025 року. Вказане підтверджується копіями постанови та термінового заборонного припису.

З копії термінового заборонного припису серії АА №631278 вбачається, що ОСОБА_3 у період часу з 23:30 год. 13.12.2025 року по 23:30 год. 23.12.2025 зобов`язано залишити місце проживання заявника, заборонено перебувати у місці проживання заявника та заборонено контактувати із заявником за те, що він 13.12.2025 вчинив словесну суперечку з мамою ОСОБА_1 .

З копії протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 звернулась із заявою 13.12.2025 до поліції про вчинення домашнього насильства відносно неї її сином ОСОБА_3 .

Зазначене у своїй сукупності означає, що заявник та заінтересована особа являються колишнім подружжям та за змістом ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявник та заінтересована особа являються особами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

При цьому суд відхиляє посилання заявника на те, що матеріали справ про адміністративні правопорушення №713/3853/25, 713/3854/25, 713/3855/25 складені відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.173-8 КУпАП є доказом того, що ОСОБА_3 14.12.2025 порушив дію термінового заборонного припису від 13.12.2025, оскільки самі по собі вказані матеріали за відсутності відповідної постанови про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП не є доказом вчинення такого адміністративного правопорушення. При цьому самі постанови у вказаних справах заявником додано не було.

Отже, як вбачається з викладеного, об`єктивними доказами вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства, які представлено заявником є терміновий заборонний припис серії АА № 450552, за те, що ОСОБА_3 21.01.2025 вчинив домашнє насильство, терміновий заборонний припис (серія АА №631242) та постанова Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.11.2025 року по справі 713/3392/25за те, що ОСОБА_3 05.10.2025 року вчинив домашнє насильство, та терміновий заборонний припис серії АА №631278 що ОСОБА_3 13.12.2025 вчинив домашнє насильство. Вказане домашнє насильство виражалось у формі суперечки ОСОБА_3 з мамою ОСОБА_1 .

При цьому термінові заборонні приписи відносно ОСОБА_3 були винесені як реагування поліцейських на факт домашнього насильства ОСОБА_3 відносно його мами та спрямовані на негайне припинення ОСОБА_3 домашнього насильства, та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

ОСОБА_3 отримав ці термінові заборонні приписи та їх не оскаржив.

Виходячи зі змісту вказаних приписів, та з врахуванням вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявник є постраждалою особою, щодо якої ОСОБА_3 було спричинено домашнє насильство, а ОСОБА_3 - відповідно є кривдником

Відповідно до ч.2 ст.24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до пеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 а.

Частиною 3 статті 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків оцінювання вірогідності продовженнячи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Крім того, суд, при вирішенні питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Як зазначено вище, судом було встановлено, що заявник піддався з боку заінтересованої особи ОСОБА_1 домашньому насильству у формі психологічного насильства.

При цьому таке насильство відбулось 21.01.2025, 05.10.2025, 13.12.2025, тобто протягом року.

Тому суд знаходить доведеним наявність ризику продовження у майбутньому домашнього психологічного насильства саме через спілкування заінтересованої особи та заявника.. Тому, на думку суду, вимога про заборону заінтересованій особі у будь-який спосіб спілкуватись із заявником - є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з тим суд знаходить, що у задоволенні вимог щодо заборони ОСОБА_3 наближатися до заявника на відстань ближче ніж 50 метрів, де б вона не знаходилася слід відмовити за необгрунтованістю. Будь-яких доказів того, що саме по собі наближення ОСОБА_3 до ОСОБА_1 буде спричиняти домашнє насильство відносно неї заявником та його представником не надано.

Крім того, на думку суду, сама по собі заборона ОСОБА_3 у спілкуванні із заявником буде сприяти недопущенню в подальшому вчинення психічного насильства відносно заявника.

Необгрунтованою на думку суду є і вимога про заборону ОСОБА_3 відвідувати місце спільного проживання ОСОБА_1 та перебувати у цьому місці (навіть і під час її відсутності), оскільки ОСОБА_3 , іншого місця проживання не має, і позбавлення його права на житло у зимовий час, було б надмірним тягарем для нього.

Крім того, суд знаходить, що ОСОБА_3 слід заборонити спілкуватись із заявником на строк 3 (три) місяці. Оскільки, на думку суду, саме такий строк буде розумним та достатнім у даній ситуації, з врахуванням наявності рішення суду про видачу обмежувального припису.

Отже, за таких обставин, суд задовольняє заяву частково, шляхом встановлення ОСОБА_3 заборони спілкуватись із заявником на строк 3 місяці.

Така позиція суду відповідає вимогам ч.3 ст.350-6 ЦПК України, в якій зазначено що «У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців».

При цьому суд звертає увагу заявника, що відповідно до вимог ст.350-7 ЦПК України, заявник має право на продовження цього строку у випадках, встановлених законом, на строк до 6 місяців.

В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст.350-1 - 350-8 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому заборонити в будь-який спосіб спілкуватись з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В решті заявлених вимог відмовити за необгрунтованістю.

Обмежувальний припис видати строком на 3(три) місяці.

Про видачу обмежувального припису ОСОБА_3 у повідомити Вижницьке РВП ГУНП в Чернівецькій області для взяття громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 26.01.2026.

Суддя Андрій ОСОКІН