Справа № 458/481/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

19 лютого 2026 року м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Галайчук Ганни Сергіївни про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

11.02.2026 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Галайчук Г.С. через підсистему "Електронний суд" подала заявупро ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Суд своєю ухвалою від 11.02.2026 прийняв до розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення, призначив судове засідання без повідомлення та виклику учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Згідно з вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

З матеріалів цивільної справи № 458/481/25 видно, що суд своєю ухвалою від 24.09.2025 прийняв заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення до розгляду, призначив судове засідання.

Суд своєю ухвалою від 06.10.2025 задоволив заяву представника відповідача адвоката Галайчук Г.С. про перегляд заочного рішення у цивільній справі №458/481/25, скасував заочне рішення Турківського районного суду Львівської області від 12.06.2025 у справі №458/481/25, а справу за позовом ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначив до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 09.02.2026 прийнято відмову позивача від позову. Закрито провадження в цивільній справі за позовом ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку з відмовою позивача від позову.

У клопотанні про розгляд справи за відсутності сторони від 26.01.2026 представник відповідача адвокат Галайчук Г.С. повідомила суд, що докази понесення судових витрат відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Заява про ухвалення додаткового рішення в справі 458/481/25 подана протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в цій справі, про що представник відповідача зробила відповідну заяву.

У своїй заяві, поданій в порядку ч. 8 ст. 141, ст. 246 ЦПК України, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Галайчук Г.С. просить стягнути з позивача ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

У свою чергу від представника позивача ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" Пархомчука С.В. надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просив заяву про ухвалення додаткового рішення відповідача по справі залишити без розгляду та задоволення. Вважає, що у цій справі заявлена вартість виконаних робіт є явно завищеною та не узгоджується ані з критеріями малозначності спору, ані з рівнем його фактичної складності.

17.02.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

Оцінивши доводи та заперечення сторін щодо заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

17.09.2025 між ОСОБА_1 та адвокатським бюро "Галайчук Ганни Сергіївни" укладено Договір № 17/1109/2025-2 про надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності; розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн представник відповідача подала такі докази: 1. Договір про надання правничої допомоги № 17/1109/2025-2 від 17.09.2025; 2. Додаткову угоду № 1 від 17.09.2025 до договору про надання правничої допомоги № 17/1109/2025-2 від 17.09.2025; 3. Акт виконаних робіт від 06.02.2026, згідно якого надано адвокатські послуги у формі: надання двох усних консультацій - 2 год; ознайомлення із матеріалами справи - 1 год; складання та подання заяви про перегляд заочного рішення - 3 год; складання та подання відзиву на позовну заяву - 2 год; складання та подання заяви про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції - 20 хв; складання та подання додаткових пояснень по справі №458/481/25 - 1 год; участь адвоката у судових засіданнях - 30 хв; 4. Ордер на надання правничої (правової) допомоги від 17.09.2025 сформований через підсистему "Електронний суд" на підставі ордеру № ВН1577479 від 17.09.2025.

Відповідно до п. 3.1. договору про надання правничої допомоги №7/1109/2025-2 від 17.09.2025, розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правничу доопомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 1 Додаткової угоди № 1 від 17.09.2025 до договору про надання правничої допомоги № 17/1109/2025-2 від 17.09.2025 ОСОБА_1 виплачує бюро гонорар в сумі 10 000,00 грн, а саме за надання правничої допомоги в межах справи 458/481/25.

Пунктом 2.1 Додаткової угоди № 1 від 17.09.2025 передбачено, що протягом трьох днів винесення остаточного рішення по справі, але в будь-якому разі не пізніше 17.09.2026 року клієнт сплачує бюро гонорар в розмірі 100 % від суми визначеного в п. 1 цієї Додаткової угоди.

Вирішуючи питання по суті, суд бере до уваги висновки КГС ВС від 30.01.2023 у справі № 910/7032/17, де суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» («Iatridis v. Greece», заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» («Pakdemirli v. Turkey», заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Із матеріалів справи видно, що на виконання умов договору про надання правничої допомоги адвокат Галайчук Г.С. подала заяву про перегляд заочного рішення, заяву про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, відзив на позовну заяву, додаткові пояснення у справі.

Крім того, адвокат Галайчук Г.С. здійснювала представництво інтересів ОСОБА_1 в одному судовому засіданні 06.10.2025 (яке фактично тривало 30 хвилин) в якому вона брала участь в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми "Захищений відеоконференцзв`язок з судом" (vkz.court.gov.ua).

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги рівень складності та категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн, визначений представником відповідача адвокатом Галайчук Г.С. є завищеним.

Враховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання професійної правничої допомоги у цій справі, беручи до уваги типовість справи, рівень складності та категорію, зокрема, що така є малозначначною, проведення її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд, керуючись принципами співмірності та критерію розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що понесені витрати, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, необхідно зменшити з 10 000,00 грн до 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

А згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак, враховуючи викладені вище обставини, суд вважає за необхідне ухвалити у справі № 458/481/25 додаткове рішення для вирішення питання про судові витрати.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 352, 354, 355 ЦПК України суд,

постановив:

Задоволити частково заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Галайчук Ганни Сергіївни про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКППНОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

В задоволенні решти частини вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" (, місцезнаходження:04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКППНОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Додаткове рішення суду складено та підписано 19.02.2026.

Суддя О.І. Кшик