Номер провадження № 2-ві/521/2/26
УХВАЛА

18 лютого 2026 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси Плавич І.В., дослідивши заяву представника відповідача- Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради, Бащука Владислава Сергійовича, про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Хаджибейського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 30.07.2025 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

05.02.2026 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси через систему електронний суд звернувся із заявою представник відповідача- Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради, Бащук В.С. про відвід головуючому судді по даній цивільній справі.

Свою заяву про відвід представник КНП « Міська клінічна лікарня №10» ОМР, обґрунтовує тим, що представниками відповідача на момент подачі відповідної заяви вбачаються явні ознаки упередженості діючого складу суду в особі судді Леонова Олександра Степановича, що проявляється в наступних діях суду:

Представником відповідача Байрактар Ольгою Володимирівною 16.12.2025р. засобами електронної підсистеми ВСІТС «Електронний суд» було спрямовано клопотання про огляд доказів, в прохальній частині якого було зазначено прохання оглянути в судовому засіданні оригінал операційного журналу хірургічного відділення, а саме сторінки N? 92 (аверс та реверс), 93 та 100 (реверс) із вилученням відомостей, що становлять лікарську таємницю (ПІБ пацієнтів). Судом не було прийнято жодного процесуального рішення стосовно зазначеного клопотання.

17.01.2026 р. представником відповідача Бащуком Владиславом Сергійовичем була спрямована заява, щодо повідомлення про ухвалене рішення по суті клопотання представника відповідача Байрактар Ольги Володимирівни від 16.12.2025 р. про огляд доказів та у випадку ухвалення рішення по суті клопотання представника відповідача Байрактар Ольги Володимирівни від 16.12.2025 р. про огляд доказів, повідомити про причини не внесення в картку справи N? 521/12953/25 електронній підсистемі ЕСІТС «Електронний суд», яке також на момент подання ці заяви про відвід, було проігнороване.

14.01.2026 р. в порушення вимог ч. 5 ст. 200 ЦПК України судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та відкриття розгляд справи по суті, проігнорувавши думку представників відповідача щодо дат призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Отже, вищезазначені порушення норм процесуального законодавства у свої

сукупності викликають обґрунтовані підстави вважати діючий склад суду в осо судді Леонова Олександра Степановича упередженим та необ`єктивним, а також ставлять під питання можливість всебічного та справедливого розгляду справи суті, що є підставою для відводу судді відповідно до вимог ЦПК України. Наведена висновок додатково підтверджується і заявою самого судді Хаджибейсько районного суду м. Одеси під час судового засідання від 27.08.2025 р., про те, що раніше працював у Клініці Святої Катерини та був у прямому підпорядкуванні Се Дениса Михайловича, який є наразі генеральним директором КНІ «МКЛ N? 10» O)

Зі змісту даної заяви та за сукупністю усіх упереджених за своїм характер порушень норм процесуального права по відношенню саме к представника відповідача, випливає і ймовірний негативний характер взаємостосунків в минуло між зазначеними особами, що за своїм змістом і дає підстави вважати п упередженість та необ`єктивність судді.

Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2026 року справу передано до канцелярії Хаджибейського районного суду м. Одеси для призначення судді для вирішення питання про відвід судді Плавича І.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2026 року заява про відвід судді Леонова О.С. по вказаній справі передана на розгляд судді Плавича І.В.

Дослідивши матеріали вищевказаної цивільної справи, надавши оцінку заявленому відводу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Стаття 36 ЦПК України чітко передбачає підстави відводу судді, та зазначає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як вбачається з тексту заяви про відвід, заявник просить відвести суддю Леонова О.С. через те, що його дії викликають упередженість судді, та можливість об`єктивного розгляду справи, та прийняття законного рішення, тобто на думку заявника є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Право позивача на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема, у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі "Гаусшильдт проти Данії", "Мироненко і Мартиненко проти України" зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Мироненко і Мартиненко проти України").

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, що свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться".

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу, відповідно, - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

За таких обставин, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це може бути розцінено як порушення прав особи на справедливий суд.

При розгляді заяви про відвід, слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи "Пуллар проти Сполученого Королівства" і "Томанн проти Швейцарії", а також "Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції" і "Дактарас проти Литви") наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Отже, не задоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи викладене, оскільки у представника КНП «Міська клінічна лікарня №10» ОМР наявні сумніви щодо упередженості та об`єктивності головуючого судді при розгляді вказаної справи, які з метою забезпечення впевненості учасників справи в тому, що справа буде розглянута безстороннім, неупередженим та об`єктивним судом, суд вважає можливим заяву про відвід головуючого судді задовольнити, а справу передати до канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 39, 40, 258-260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача- Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради, Бащука Владислава Сергійовича про відвід судді Леонова О.С. по цивільній справі (№ 521/12953/25, провадження № 2/521/757/26) за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства « Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - задовольнити.

Цивільну справу (№ 521/12953/25, провадження № 2/521/757/26) за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - передати до канцелярії суду для його перерозподілу в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Плавич