Справа № 473/3288/25
УХВАЛА

іменем України

"05" лютого 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 10 листопада 2025 року по цивільній справі №473/3288/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 23 квітня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі кредитний договір №778183903.

Відповідно до договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 000 грн з дисконтним строком користування коштами протягом 30 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит до 20 травня 2021 року, а також сплачувати проценти за користування ним за дисконтною процентною ставкою 1,70 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (застосовується до 20 травня 2021 року).

У разі неповернення позичальником кредиту протягом дисконтного періоду строк повернення кредиту продовжується на наступний день, проте не більше 90 календарних днів поспіль.

Проценти протягом такого періоду нараховуються за ставкою 2,30 % за кожен день користування кредитом.

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» Договір факторингу №28/1118-01 (з подальшими додатковими угодами), за яким первісний кредитор за окремим Реєстром прав вимоги від 27 липня 2021 року №144 відступив ТОВ «Таліон Плюс», як фактору, за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №778183903 від 23 квітня 2021 року.

05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Договір факторингу №05/0820-01 (з подальшими додатковими угодами), за яким ТОВ «Таліон Плюс» за окремим Реєстром прав вимоги від 30 травня 2023 року №9 відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №778183903 від 23 квітня 2021 року.

29 травня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «ФК «ЕЙС» Договір факторингу №29/05/25-Е, за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №778183903 від 23 квітня 2021 року.

Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 23 червня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 39 102 грн, у тому числі:

- заборгованість за кредитом 10 000 грн;

- заборгованість за процентами за користування кредитом 29 102 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.

Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 10 листопада 2025 року вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 31 742 грн, а також 3 846,85 грн судових витрат.

12 січня 2026 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, мотивуючи заяву тим, що розгляд справи відбувався без його належного повідомлення та участі. Також вказував на те, що він не погоджується з вимогами ТОВ «ФК «ЕЙС» про стягнення заборгованості за процентами, оскільки нарахована сума процентів є надмірною, неспівмірною з розміром кредиту, вдвічі перевищує кредит, що суперечить принципам справедливості, розумності, добросовісності. Вказане призводить до порушення балансу прав та обов`язків сторін, несправедливих наслідків для боржника, а тому, враховуючи складний матеріальний стан відповідача, вказана заборгованість підлягає зменшенню судом. Також ОСОБА_1 подав суду заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, мотивуючи її невчасним отримання копії судового рішення.

Ухвалою суду від 14 січня 2026 року відповідачу ОСОБА_1 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, однак заяву про перегляд заочного рішення залишено без руху з наданням відповідачу строку на усунення недоліків заяви.

20 січня 2026 року відповідач ОСОБА_1 усунув недоліки заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 22 січня 2026 року справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення підтримав. Також просив врахувати, що він не визнає, як недоведені, наступні обставини: факт підписання ним кредитного договору (у цій частині відповідач вважав необхідним витребувати у позивача: повні технічні логи системи укладення договору; докази направлення позичальнику одноразового ідентифікатора (SMS-коду); докази введення позичальником одноразового ідентифікатора; інформацію про спосіб електронного підписання договору; документальне підтвердження належності позичальнику номера телефону, із використанням якого відбулося підписання кредитного договору); факт набуття права вимоги позивачем (у цій частині відповідач вважав необхідним витребувати у позивача: оригінали договорів факторингу; докази здійснення оплати за вказаними договорами; повні реєстри боржників як частину договору факторингу; докази повідомлення боржника про відступлення права вимоги за кредитним договором). Крім цього, вказував на недоведеність розміру заборгованості, неправомірність нарахування процентів за встановленими в договорі ставками та поза межами строку кредитування, вважав, що розмір процентів слід зменшити до розміру кредиту або до іншого обґрунтованого розміру. Просив застосувати наслідки пропущення позивачем позовної давності. Вважав, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу є надмірним та підлягає зменшенню.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заперечення проти задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви.

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження (ст. 286 ЦПК України).

Заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 1 ст. 287 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, закон встановлює дві обставини, що в своїй сукупності є підставами для скасування судом заочного рішення, а саме:

-відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

-докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що суд двічі надсилав відповідачу копію позовної заяви з додатками, а також повістки про виклик до суду за місцем його зареєстрованого проживання, однак судові документи не були вручені та повернуті до суду з формулюванням «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 106-107, 112-113).

За встановленого, суд погоджується, що відповідач ОСОБА_1 згідно ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, проте фактично не був обізнаний про розгляд справи.

Що стосується інших тверджень відповідача, то в цій частині суд вважає необхідним зазначити наступне.

Під час розгляду справи знайшов своє повне підтвердження факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (у тому числі підписання його позичальником) в електронній формі кредитного договору №778183903, а також отримання відповідачем кредитних коштів за вказаним договором. Зокрема, такі обставини підтвердилися матеріалами справи, згідно яких:

- 20 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із електронною заявкою (а.с. 21), у якій зазначив усю інформацію про себе, необхідну для отримання кредиту та переказу коштів, зокрема персональні дані (у тому числі паспортні дані, індивідуальний номер платника податків, адресу електронної пошти та особистий номер телефону, номер банківської картки тощо);

- 23 квітня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі кредитний договір №778183903 (а.с. 35-37). Договір був підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором (що прирівнюється до особистого підпису) із належного відповідачу номера телефону (факт належності ОСОБА_1 вказаного абонентського номера на час укладення договору не оспорювався останнім);

- 23 квітня 2021 року на зазначену позичальником в заявці на видачу кредиту банківську картку кредитодавцем було перераховано кредит у розмірі 10 000 грн, що не оспорювалося ОСОБА_1 та знайшло своє підтвердження банківською довідкою та випискою з рахунку позичальника (а.с. 109-110).

Також знайшов своє повне підтвердження письмовими доказами (в належно засвідчених копіях) факт набуття ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги за кредитним договором (а.с. 48-83).

Крім цього, суд під час розгляду справи по суті перевірив правильність здійснених позивачем розрахунків, визначив та стягнув обґрунтований розмір заборгованості за процентами з урахуванням узгоджених сторонами кредитного договору процентних ставок та строку кредитування, зменшивши розмір процентів до стягнення з урахуванням встановленого строку кредитування. Водночас ОСОБА_1 , оспорюючи розмір нарахованих процентів, не надав свого альтернативного розрахунку (контррозрахунку) з метою перевірки його судом, інших доказів, що б спростували розрахунок позивача або висновки суду в цій частині. При цьому, твердження відповідача про те, що сума процентів є надмірною, призводить до порушення балансу прав та обов`язків сторін, несправедливих наслідків для боржника, а тому підлягає зменшенню судом, не знайшли свого належного підтвердження та не грунтуються на вимогах закону, а є наслідком неправильного та вільного тлумаченні його норм.

У той же час, з урахуванням п.п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, не є слушними доводи ОСОБА_1 про пропущення позивачем при зверненні до суду позовної давності.

Водночас, питання надмірності розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та зменшення вказаних витрат до обгрунтованого розміру було предметом судового дослідження під час розгляду справи по суті, за наслідками чого суд зменшив розмір вказаних витрат до обгрунтованого.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 вже були предметом судового дослідження та оцінки судом, відповідач не довів те, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у тому числі ухвалення іншого рішення, тобто не довів передбачених ч. 1 ст. 288 ЦПК України обставин, що в їх сукупності є підставою для скасування заочного рішення, а тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-260, 287-288 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 10 листопада 2025 року по цивільній справі №473/3288/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Розяснити учасникам справи, що відповідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: О.В.Вуїв