Справа №: 671/1341/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю секретаря судового засідання Кошонько Н.С., представника позивача

Сердійчука О.Л.,

представника відповідача

ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 75128419 від 24.08.2021, № 102438057 від 11.08.2021, в розмірі 94004 грн. 06 коп., а також про стягнення судових витрат в розмірі 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 25000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 24.08.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем був укладений договір № 75128419 від 24.08.2021, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики.

Вказує, що за умовами договору позики кредитодавець надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 12050 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,99 %, що нараховуються за кожен день користування позикою. Відповідно до договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

Позивач зазначає, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало у повному обсязі, відповідач умови договору порушив, не вніс кредитні кошти, проценти за користування кредитом відповідно до погодженого сторонами графіку платежів за договором.

Далі, як вказує позивач, 27.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором №75128419 від 24.08.2021, боржником за яким є відповідач.

Зазначає, що відповідно до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, зокрема, до відповідача за кредитним договором №75128419 від 24.08.2021. Тому, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 75128419. Заборгованість відповідача за договором № 75128419 від 24.08.2021 становить 40656 грн. 26 коп.

Також, як вказує позивач, 11.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений договір № 102438057 від 11.08.2021 року, за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Зазначає, що кредитодавець надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 8000 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,1 %, що нараховуються за кожен день користування позикою, що становить 24 грн. 00 коп. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій) (до 60 днів).

Далі, 17.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 17/12-2021-62, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників у тому числі за договором № 102438057 від 11.08.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.

Вказує, що відповідно до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, зокрема, до відповідача за договором № 102438057 від 11.08.2021. Тому ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 102438057. Вказує, що заборгованість відповідача за договором № 102438057 від 11.08.2021 становить 53347 грн. 80 коп.

Таким чином, позивач зазначає, що ТОВ «Коллект Центр» наділений правом грошової вимоги до відповідача та оскільки, ОСОБА_2 умови кредитних договорів належним чином не виконав та не повернув кредитні кошти і проценти за користування кредитом, а тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаними договорами.

В судовому засіданні представник позивача Сердійчук О.Л. підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_1 заперечив проти стягнення процентів за вказаними договорами, оскільки відповідач є військовослужбовцем та має бути звільнений від стягнення процентів.

У поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 вказав, щовідповідач не заперечує факт укладення ним з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» кредитного договору № 7512841 від 24.08.2021 та з ТОВ «Мілоан» кредитного договору № 102438057 від 11.08.2021. Разом з тим, не погоджується з заявленими розміром позовних вимог, оскільки вони не обґрунтовані та такі, що не відповідають чинному законодавству. Разом з тим, частина цієї суми коштів не відповідає чинному законодавству, зокрема: відповідач є діючим військовослужбовцем Сил оборони України та здійснював та здійснює захист України від збройної агресії російської федерації. Відповідно до вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їхнього призову, які під час дії особливого періоду брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами й організаціями всіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Як вбачається з військового квитка відповідач був курсантом Національній академії сухопутних військ з 17.07.2019, а тому на нього поширюються гарантії військовослужбовців, починаючи з цього часу. Враховуючи викладене, з відповідача підлягали стягненню лише основна сума боргу за кредитними договорами, зокрема: - за кредитним договором № 7512841 від 24.08.2021 - 12050 грн. 00 коп.; - за кредитним договором № 102438057 від 11.08.2021 - 7200 грн. 00 коп., а всього: 19250 грн. 00 коп. Як слідує з кредитного договору № 75128419 від 24.08.2021, наявного у матеріалах справи сторони погодили термін кредитування строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2158 грн. 16 коп. Водночас, як слідує з наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору, відповідачу були нараховані відсотки за період поза межами строку кредитування. Таким чином, у випадку не врахування судом доводів сторони відповідача щодо застосування п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», заявлена до стягнення сума відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягало б стягненню 14208 грн. 16 коп. у відповідності до положень кредитного договору № 75128419 від 24.08.2021. Щодо кредитного договору № 102438057 від 11.08.2021, як слідує з кредитного договору № 102438057 від 11.08.2021, наявного у матеріалах справи сторони погодили термін кредитування у розмірі 8000 грн. 00 коп. строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24 грн. 00 коп. Враховуючи часткову сплату кредиту відповідачем у розмірі 800 грн. 00 коп., залишок боргу складає 7224 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного, просив позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задовольнити частково, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 7512841 від 24.08.2021 - 12050 грн. 00 коп. та за кредитним договором № 102438057 від 11.08.2021 - 7200 грн. 00 коп., а всього - 19250 грн. 00 коп.

У поданих письмових поясненнях представник позивача Ткаченко М.М. вказала, що сторони погодили, що за користування кредитними коштами кредитором нараховуються відсотки за користування кредитом на весь період фактичного користування, в тому числі і у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання за ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. Отже, при виконанні умов, передбачених п. 2.3.1.2. договору № 102438057, відбувається пролонгація строку кредитування на час фактичного користування кредитом, але не більше 60 днів. Тобто, тривалість строку кредитування змінюється. Водночас, нарахування відсотків протягом пролонгованого строку є істотною умовою договору, оскільки сама природа кредиту полягає у користування грошовими коштами за плату. Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Мілоан» за договором про споживчий кредит № 102438057, 11.08.2021 року (дата укладення договору) відповідачу було видано кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп., а з 12.08.2021 року відбулись щоденні нарахування процентів за користування кредитом, що відповідає умовам договору. Разом з тим, з відомостей також вбачається, що після завершення строку кредитування, а саме 11.09.2021 відбулась автопролонгація строку користування кредитом. Однак, уже 14.09.2021 відповідач скористався передбаченим договором правом на пролонгацію строку кредитування на пільгових умовах, вчинивши дії, спрямовані на часткове погашення заборгованості. Зокрема, відповідачем було внесено платіж, який було зараховано: 800 грн. 00 коп. - у рахунок часткового погашення тіла кредиту, 487 грн. 00 коп. - у рахунок часткового погашення нарахованих процентів, 800 грн. 00 коп. - у рахунок сплати комісії за управління та обслуговування кредиту (комісії за пролонгацію). У результаті строк кредитування було продовжено на пільгових умовах відповідно до п. 2.3.1.1 договору. Таким чином, пролонгація на пільгових умовах тривала в період з 15.09.2021 року по 29.09.2021. Після спливу зазначеного пільгового періоду відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та заборгованість за договором не погасив, у зв`язку з чим відбулась автоматична пролонгація строку кредитування на стандартних (базових) умовах відповідно до п. 2.3.1.2 договору, яка тривала з 30.09.2021 по 24.11.2021, тобто сукупно не більше 60 днів. Щодо нарахування відсотків за користування кредитом за договором позики № 75128419 від 24.08.2021, згідно із п. 6.2. правил проценти за користування позикою нараховуються на суму позики (її залишок), виходячи із строку фактичного користування позикою. Так, пролонгація за волевиявленням позичальника передбачена п. 7.1 правил позичальник має право продовжити строк користування позикою (далі пролонгація). За продовження строку користування позикою, позичальник сплачує товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгації. Відповідно до п. 7.13 правил строк автопролонгації обчислюється з дня, що слідує за днем закінчення строку позики. При автопролонгації змінюється кінцева дата строку позики та кінцева дата строку (терміну) дії договору позики на один календарний день. Згідно п. 7.14 правил проценти під час автопролонгації нараховуються за базовою процентною ставкою, вказаною в договорі позики. В додаток до зазначеного, відповідно до п.7.15 правил позичальник не заперечує та погоджується, що автопролонгація може здійснюватися необмежену кількість разів та не потребує додаткового документального оформлення з боку сторін. Отже, відсотки нараховувалися відповідно до умов договору № 75128419 та правил надання грошових коштів у позику, погоджених з відповідачем.

Стосовно доводів відповідача ОСОБА_2 щодо необхідності застосування п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначає, що з наданої копії довідки № 12166 від 11.11.2025 вбачається, що ОСОБА_2 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з 15.11.2023 по дату видачі довідки. З наданої копії військового квитка НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 17.07.2019 року був добровільно прийнятий на військову службу у НАСВ (Національна Академія Сухопутних Військ) та перебував у статусі курсанта до 10.01.2022. Водночас 15.12.2022 останній був прийнятий на військову службу за контрактом у Збройні Сили України. Сам по собі статус військовослужбовця не є безумовною підставою для звільнення від обов`язку сплати процентів за кредитом. Відповідач не надає належних та допустимих доказів, які підтверджують, що з 11.08.2021 до 23.02.2022 він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебував безпосередньо в районах та у період здійснення вищезазначених заходів.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.08.2021 ОСОБА_2 уклав із ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 102438057 (а.с. 29-37).

З довідки про ідентифікацію вбачається, що ОСОБА_2 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником здійснено підписанням аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора R31963, надісланого позичальнику 11.08.2021 року на номер телефону НОМЕР_3 (а.с. 66).

Згідно із умовами договору, ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит в розмірі 8000 грн. 00 коп. строком на 30 днів, з 11.08.2021.

Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 24 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 0,1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно із п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Пунктом 2.2. договору врегульовано плату за кредитом, а саме: п.2.2.1. позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 договору.

Згідно із п.2.2.2. договору, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожний день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 договору.

Пункт 2.3. договору містить умови, на яких здійснюється пролонгація строку кредитування на пільгових або стандартних (базових) умовах, зокрема пунктом 2.3.1.1. договору визначено порядок пролонгації на пільгових умовах, а саме: «позичальник має право, неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі - правила), що розміщені на веб-сайті товариства miloan.ua (далі сайт товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці нижче, з якої вбачається, що максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту становить 3.00% при продовженні строку на 3 дні; 5.00% при продовженні строку на 5 днів; 10.00% при продовженні строку на 15 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору.».

Пунктом 2.3.1.2. Договору визначено порядок пролонгації на стандартних (базових) умовах, а саме: «Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6. Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.».

Згідно із п. 4.2. договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору.

Відповідно до п. 6.1. договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно із п. 6.2. договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником кредитодавцем.

Відповідно до п. 6.3. договору приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.

Так, згідно із графіком платежів за договором про споживчий кредит № 102438057 від 11.08.2021, відповідач повинен був здійснити повне погашення кредиту 10.09.2021 в сумі 8024 грн. 00 коп., яка включає в себе суму виданого кредиту 8000 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом в сумі 24 грн. 00 коп. (а.с. 38).

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за вказаним договором виконало у повному обсязі, надавши 11.08.2021 відповідачу кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. через платіжну систему LIQPAY, що підтверджується квитанцією про виплату ID платежу (а.с. 67).

Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 102438057, за період з 11.08.2021 по 24.11.2024 вбачається, що 11.08.2021 йому було видано кредит в сумі 8000 грн. 00 коп. ОСОБА_2 проводив часткову сплату тіла кредиту, комісії та відсотків за користування кредитними коштам. Кредитором було нараховано відсотки згідно договору, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 за договором становить 28507 грн. 80 коп., з яких: 7200 грн. 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням, 21307 грн. 80 коп. - заборгованість за процентами (а.с. 68-70).

17.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір № 17/12-2021-62, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором № 102438057 від 11.08.2021, що підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників від 28.12.2021 до договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021, Реєстром боржників до договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021 (а.с. 80-94).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників за договором факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набув права грошової вимоги до ОСОБА_2 в сумі: 28507 грн. 80 коп. (а.с. 105).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 102438057, заборгованість відповідача станом на 10.01.2023 становить 53347 грн. 80 коп., з яких: 7200 грн. 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням, 46147 грн. 80 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги (а.с. 82).

Далі, відповідно до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, зокрема, до відповідача за договором № 102438057 від 11.08.2021, що підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників за договором про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, Реєстром боржників до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 (а.с. 107-119).

Згідно із розрахунком заборгованості за договором про споживчий кредит № 102438057, заборгованість відповідача станом на 10.01.2023 становить 53347 грн. 80 коп., з яких: 7200 грн. 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням, 46147 грн. 80 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги (а.с. 84).

Окрім того, як встановлено судом, 24.08.2021 між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_2 був укладений договір позики № 75128419 (а.с. 52-53).

Договір позики, додаток №1 до договору позики - Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані відповідачем електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Відповідно до умов договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики.

Так, за умовами договору позики позивач надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 12050 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,99 %, що нараховуються за кожен день користування позикою.

Відповідно до п. 2.1. договору сторони погодили наступні параметри та умови позики: сума позики 12050 грн. 00 коп., строк позики 30 днів, базова процентна ставка за користування позикою 1,99 %, в день, дата надання позики 24.08.2021, дата повернення позики: 23.09.2021, знижена процентна ставка (за програмою лояльності) -0,60%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70% в день, орієнтовна річна процентна ставка 642,22%, орієнтовна загальна вартість позики 14208 грн. 16 коп.

Згідно із п.п. 5.1, 5.2. договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

Відповідно до п. 6.5. правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Пунктом 7.2 правил встановлено, що умови пролонгації вказуються в особистому кабінеті позичальника на сайті. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник для оформлення пролонгації визначається виходячи з процентної ставки, зазначеної у Договорі позики та кількості днів, на яку позичальник бажає оформити пролонгацію.

Пунктом 7.4. правил передбачено, що позичальник має право продовжити строк користування позикою необмежену кількість разів. В той час автопролонгація передбачається п.7.12 правил, зокрема, з метою недопущення наслідків понадстрокового користування позикою сторони домовились, що у разі якщо у позичальника на дату закінчення строку позики наявна заборгованість за договором позики і позичальником не оформлено пролонгацію, строк позики автоматично подовжується на один календарний день (далі автопролонгація).

Відповідно до п. 7.13 правил, строк автопролонгації обчислюється з дня, що слідує за днем закінчення строку позики. При автопролонгації змінюється кінцева дата строку позики та кінцева дата строку (терміну) дії договору позики на один календарний день.

Згідно із п. 7.14 правил проценти під час автопролонгації нараховуються за базовою процентною ставкою, вказаною в договорі позики.

Відповідно до довідки ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 24.04.2025, ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції наданої ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 24.08.2021 на суму 12050 грн. 00 коп., отримувач ОСОБА_2 - ЕПЗ номер НОМЕР_4 (а.с. 71).

Згідно із розрахунком за договором № 75128419 від 24.08.2021, 24.08.2021 року позивачем надано кредит в розмірі 12050 грн. 00 коп. З 24.08.2021 по 22.09.2021 здійснювались щоденні нарахування процентів за користування кредитними коштами в розмірі 71 грн. 94 коп., із 24.09.2021 по 22.12.2021 - в розмірі 239 грн. 80 коп. 24.09.2021 відповідачем проведено оплату коштів по кредиту в сумі 389 грн. 67 коп. (а.с. 77-79).

Далі, 27.01.2022 ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 75128419 від 24.08.2021, що підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників до договору факторингу, Реєстром боржників за договором факторингу (а.с. 95-106).

Згідно із витягом з Реєстру боржників за договором факторингу № 27/01/2022 27.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набув права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 75128419 від 24.08.2021 в сумі 40435 грн. 73 коп. (а.с. 106).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 75128419 від 24.08.2021, заборгованість відповідача станом на 10.01.2023 становить 40656 грн. 26 коп., з яких: 12050 грн. 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням, 28385 грн. 73 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги, 192 грн. 80 коп. - інфляційні збитки, 27 грн. 73 коп. - нараховані 3% річних (а.с. 83).

Далі, 10.03.2023 було укладено договір про відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, зокрема, до відповідача за кредитним договором №75128419 від 24.08.2021, що підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників за договором про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, Реєстром боржників до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року (а.с. 107-119).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 75128419 від 24.08.2021, заборгованість відповідача станом на 10.01.2023 становить 40656 грн. 26 коп., з яких: 12050 грн. 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням, 28385 грн. 73 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги, 192 грн. 80 коп. - інфляційні збитки, 27 грн. 73 коп. - нараховані 3% річних (а.с. 85).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

В силу вимог ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі ст. 514 ЦПК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); дарування (частина друга статті 718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісних кредиторів до ТОВ «Коллект Центр» за договором № 102438057 від 11.08.2021, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 , а також за договором № 75128419 від 24.08.2021, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що в підписаних відповідачем кредитних договорах чітко визначені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення кредиту, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такі правочини, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідач ОСОБА_2 , в порушення умов укладених кредитних договорів, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість: за кредитним договором № 75128419 від 24.08.2021 в розмірі 40656 грн. 26 коп. (12050 грн. 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням, 28385 грн. 73 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги, 192 грн. 80 коп. - інфляційні збитки, 27 грн. 73 коп. - нараховані 3% річних); за кредитним договором № 102438057 від 11.08.2021 в розмірі 53347 грн. 80 коп. (7200 грн. 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням, 46147 грн. 80 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги).

Щодо твердження представника відповідача ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, а тому, відповідно до вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з відповідача підлягає стягнення лише основна сума боргу за кредитними договорами, зокрема: за кредитним договором № 75128419 від 24.08.2021 в розмірі 12050 грн. 00 коп. та за кредитним договором № 102438057 від 11.08.2021 в розмірі 7200 грн. 00 коп., суд зазначає наступне.

Згідно із п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на момент укладення кредитних договорів) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Аналіз змісту цієї норми, якою доповнено Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» згідно із Законом України від 20.05.2014 № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», проте у згаданій вище редакції свідчить, що вона поширюється на дві категорії військовослужбовців: 1) військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; 2) інші військовослужбовці, до яких належать військовослужбовці, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час дії особливого періоду. Для першої категорії військовослужбовців щоб скористатися пільгою необхідно надати докази їх призову на військову службу саме за призовом під час мобілізації, на особливий період. При цьому, вказана пільга надається їм на весь час їх призову. Щодо надання пільги другій категорії військовослужбовців, тобто військовослужбовцям, які перебувають на інших видах військової служби, окрім військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, така надається їм у період перебування безпосередньо в районах та у період здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення. При цьому, вказана пільга надається їм під час дії особливого періоду. Вказані обставини мають бути підтверджені відповідними документами, визначеними Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (із відповідними змінами).

Види військової служби наведено в ч.6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за приписами якої є такі види військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом підчас мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, а воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 15.07.2020 в справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

Верховний Суд у постанові від 04.09.2024 в справі № 426/4264/19 (провадження № 61-7310св24) зазначив, що висновки судів про застосування до спірних правовідносин п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставними та необґрунтованими, оскільки положення цього закону стосуються виключно мобілізованих позичальників та за фактичних обставин у справі, встановлених під час неодноразового її розгляду, на спірні правовідносини не поширюються. Водночас положення цього Закону не містять норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю у нього статусу учасника бойових дій.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що для приватного права властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2022 у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20).

У ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Як вбачається із копії військового квитка серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 з 17.07.2019 по 10.01.2022 був курсантом Національної академії сухопутних військ (а.с.174-175).

Згідно із довідкою № 12166 від 11.11.2025, виданою начальником відділення кадрової роботи секції персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 оперативно-тактичного з`єднання - 1-го корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 15.11.2023 по теперішній час (а.с. 177).

ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 від 28.03.2025 (а.с. 176).

Договір про споживчий кредит № 102438057 укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 11.08.2021. Період нарахування відсотків за договором: з 11.08.2021 по 23.02.2022.

Договір позики № 75128419 укладений між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_2 24.08.2021. Період нарахування відсотків з 24.08.2021 по 22.12.2021.

Оскільки, відповідачем не надано доказів того, що у спірний період нарахування процентів він користувався пільгами, передбаченими п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, за період з дати укладення кредитних договорів (11.08.2021 та 24.08.2021) по 23.02.2022 ним не надано доказів, що він був військовослужбовцем, який у цей час проходив військову служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, та брав безпосередню участь у здійсненні відповідних заходів, визначених законодавством, а тому, на думку суду, відсутні підстави для застосування у вказані періоди пільги щодо ненарахування процентів за кредитним договором.

На момент укладення кредитних договорів та нарахування відсотків ОСОБА_2 був курсантом НАСВ, а не проходив військову служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, а тому положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на дані спірні правовідносини не поширюються.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин щодо невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитними договорами, у зв`язку із чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства позивач вправі ставити вимоги до нього про стягнення заборгованості.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 102438057 від 11.08.2021 в розмірі 53347 грн. 80 коп. (7200 грн. 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням, 46147 грн. 80 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги); за кредитним договором № 75128419 від 24.08.2021 в розмірі 40656 грн. 26 коп. (12050 грн. 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням, 28385 грн. 73 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги, 192 грн. 80 коп. - інфляційні збитки, 27 грн. 73 коп. - нараховані 3% річних).

Щодо вирішення питання про судові витрати та витрати пов`язані із правничою допомогою, суд виходить з наступного.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с. 1).

У зв`язку із тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 2422 грн. 40 грн. сплаченого судового збору.

Разом з тим, відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

01.07.2024 між позивачем ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» було укладено договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 (а.с. 22-24).

Згідно із витягу з Акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025, вартість наданих послуг адвокатським об`єднанням складає: 4000 грн. 00 коп. - надання усної консультації з вивченням документів, 3000 грн. 00 коп. - надання письмової консультації з вивчення документів, 18000 грн. 00 коп. - складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (а.с. 18).

За положеннями ст. ст. 133, 137 ЦПК України, учасник справи має право на відшкодування лише професійної правової допомоги наданої адвокатом.

Згідно із нормами ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, серед іншого, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності фізичних осіб, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних осіб у судах під час здійснення цивільного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).

Тож, враховуючи вищевикладене, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 128, 133, 137, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 1048-1050, 1054 ч.1 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість:

- за кредитним договором № 75128419 від 24.08.2021 в розмірі 40656 грн. 26 коп. (12050 грн. 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням, 28385 грн. 73 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги, 192 грн. 80 коп. - інфляційні збитки, 27 грн. 73 коп. - нараховані 3% річних);

- за кредитним договором № 102438057 від 11.08.2021 в розмірі 53347 грн. 80 коп. (7200 грн. 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням, 46147 грн. 80 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги), а також судові витрати в розмірі 2422 грн. 40 коп. судового збору та 25000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу,а всього - 121426 грн. 46 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»(01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306; ).
Відповідач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 ).

Повне судове рішення складено 18 лютого 2026 року.

Суддя О.М.Бабій