Провадження № 2/211/1941/26
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним з ТОВ «Споживчий Центр» кредитним договором № 12.03.2019-100002827 від 12.03.2019 у сумі 14 240,00 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним договором. В обґрунтування позову зазначено про укладення 12 березня 2019 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 електронного кредитного договору шляхом ознайомлення та прийняття відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яку він підписав електронним підписом (ЕП) з використанням одноразового ідентифікатора, а також так само підписав заявку кредитного договору та відповідь про прийняття пропозиції (акцепт), які у своїй сукупності складають зміст та основні умови кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу фінансовий кредит в розмірі 8 000,00 грн на споживчі потреби зі строком користування 14 днів та зі сплатою процентів 28%. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував та у вказаний в договорі строк кредитні кошти не повернув, проценти (плату) за користування кредитом не сплатив. 03 травня 2024 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» було укладено договір факторингу № 030524-12, за умовами якого ТОВ «Новий Колектор» набув право вимоги до боржників, зазначених в переліку, який переданий новому кредитору за актом прийому-передачі (додаток №1), у тому числі й до відповідача за договором № 12.03.2019-100002827 від 12.03.2019. Тому з метою захисту прав нового кредитора, позивач просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися,про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України.

Згідно прохальної частини тексту позовної заяви, представник позивача Линник В.А. просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 не повідомив причини неявки, відзиву на позов не подав.

Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, 12 березня 2019 року між ТОВ «Споживчий Центр», як кредитодавцем, та відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, який зареєструвався в інформаційній системі на вебсайті Товариства, було укладено кредитний договір № 12.03.2019-100002827 шляхом обміну електронними повідомленнями та документами, які відповідач підписав за допомогою одноразового ідентифікатора, що був надісланий йому на зазначений в заявці номер телефону.

За змістом вступної частини пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) кредитний договір складається з наступних електронних документів:

-пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), розміщеної на сайті кредитора;

-заявки, сформованої на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором;

-відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитора, яка підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації на сайті.

На доведення факту прийняття відповідачем усіх істотних умов договору та його укладання на вебсайті товариства до позову долучено роздруківку «Підтвердження укладання кредитного договору» від 12.03.2019.

Порядок укладання договору та загальні умови кредитування викладені у пропозиції кредитодавця про укладення кредитного договору (оферта), яка акцептована позичальником шляхом підписання заявки та відповіді про прийняття пропозиції (акцепт).

Основні (істотні) умови кредитування викладені в заявці кредитного договору № 12.03.2019-100002827 від 12.03.2019 та у відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які підписані позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором та є невід`ємними частинами кредитного договору, відповідно до яких погоджено суму кредиту 8 000,00 грн; строк, на який надається кредит 14 календарних днів з дати отримання; проценти 2 240,00 грн., що становить 28% в процентному значенні та сплачуються до 25.03.2019 включно.

Згідно електронного чеку № 136602294 в платіжній системі FONDY успішно проведено безготівкову операцію 12.03.2019 по перерахунку коштів в сумі 8 000,00 грн від відправника: ТОВ «Споживчий Центр» та зарахування їх на картку № НОМЕР_1 за договором № 12.03.2019-100002827 .

Таким чином кредитодавець свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредит.

За статтями 512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

03 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «Споживчий Центр», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор», як фактором, укладено договір факторингу № 030524-12, за умовами якого фактор зобов`язався передати (сплатити) клієнту загальну ціну продажу в сумі згідно п.3.2. договору, а клієнт зобов`язався відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. За змістом п.2.5 договору після підписання Акту приймання-передачі Переліку до фактора переходять всі права та обов`язки клієнта, як сторони, які виникли на підставі кредитного договору в обсязі і на умовах, що існують на момент укладення договору.

Згідно умов вказаного договору, а також актів прийому-передачі та витягу з реєстру боржників, тощо, позивачем набуто право вимоги кредитора до відповідача за кредитним договором № 12.03.2019-100002827 від 12.03.2019.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено факт невиконання належним чином відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів позивачу.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 12.03.2019-100002827 від 12.03.2019у сумі 14 240,00грн., з яких:

-8 000,00 грн. - заборгованість за кредитом,

-2 240,00 грн. - заборгованість за процентами,

- 4 000,00 грн. штраф.

Факт отримання кредиту та користування кредитними коштами, відповідачем не заперечується, розмір указаної кредитної заборгованості відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не подав, ураховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2 422,40 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.

Крім того, пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 8 статті 141 ЦПК України встановлює, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №904/4494/18).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 містяться висновки: «Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Ураховуючи викладене, оскільки відповідач в цій частині вимоги позивача заперечень чи клопотань про зменшення розміру витрат не заявляв, вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.

Керуючись статями 10, 12,13, 141, 263, 265, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601), заборгованість за укладеним з ТОВ «Споживчий Центр» кредитним договором № 12.03.2019-100002827 від 12.03.2019 у сумі 14 240 (чотирнадцять тисяч двісті сорок) гривень 00 коп., з яких: 8 000 (вісім тисяч) гривень 00коп. - заборгованість за кредитом, 2 240 (дві тисячі двісті сорок) гривень 00коп. - заборгованість за процентами, 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 коп. штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. та витрати на правничу допомогу у сумі 6 000 ( шість тисяч) гривень 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко