Номер провадження 6/754/54/26
Справа № 754/597/26
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2026 року Деснянського районного суду міста Києва в складі:

головуючого Буша Н.Д.,

секретаря с/з Поліщук Д.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ», приватний виконавець Фесик Марія Олексіївна, ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник в особі свого представника - Жевега К.В. звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить суд замінити сторону виконавчого провадження, а саме: у виконавчому проваджені № НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого документу, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за № 27435 від 15.09.2021 року про стягнення із боржника, яким є: ОСОБА_1 заборгованость на користь стягувача, яким є: ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ», сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача - ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ».

В обґрунтування заяви, заявник вказує на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого документу, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за № 27435 від 15.09.2021 року про стягнення із боржника, яким є: ОСОБА_1 заборгованості на користь стягувача ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ».

03.04.2025 року між ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» було укладено Договір факторингу № 572/ФК-25, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» відступлено право грошової вимоги, у тому числі за кредитним договором № UР5561683 боржника ОСОБА_1 , в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора № U6160807, за яким проводиться стягнення заборгованості за виконавчим документом, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за № 27435 від 15.09.2021 року у виконавчому провадженні АСВП № НОМЕР_1, про стягнення із боржника, яким є: ОСОБА_1 , заборгованості на користь стягувача, яким є: ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ».

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність учасників справи та інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено таке.

На виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 щодо примусового виконання виконавчого документу, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за № 27435 від 15.09.2021 року про стягнення із боржника - ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ «Юрилична компанія «ДІЯ-АКТИВ», заборгованості за кредитним договором № UР5561683 від 24.03.2020 року в розмірі 18 460 грн.

03.04.2025 року між ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» було укладено Договір факторингу № 572/ФК-25.

Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу згідно умов цього Договору Клієнт - ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ», зобов`язується відступити Фактору - ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 2.2 Договору факторингу сторони розуміють і погоджуються з тим, що операція відступлення прав вимоги за цим договором означає повну передачу прав власності та ризиків Фактору та не є забезпечувальним відступленням. Після відступлення Фактор бере на себе всі ризики, пов`язані з Правами Вимоги, включаючи ризики несплати Боржником зобов`язань. Клієнт не несе жодної відповідальності перед Фактором у випадку, якщо суми, отримані від боржника, менші за суму, сплачену , сплачену Фактором Клієнту. Разом з Правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов`язки Клієнта за Кредитними договорами. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимоги доповнює, а не замінює попередній.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору факторингу, Фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів, яка встановлюється в Реєстрі прав вимог.

Згідно з п. 3.1.2 Договору факторингу, Фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному Реєстр прав вимоги, яка сплачується Фактором один платежем негайно, але не пізніше наступного банківського дня з моменту підписання Сторонами такого Реєстру прав вимог.

Відповідно до п. 4.1 Договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог у формі, наведеної у Додатку № 1 до цього Договору, але тільки за умови повної оплати Фактором суми грошових коштів Фінансування Клієнту, передбаченої Розділом 3 Договору.

Згідно з п. 4.2 Договору факторингу, відступлення Прав Вимоги не набуває чинності доки Фактор не здійснить повну сплату суми Фінансування протягом кінцевого терміну, зазначеного в п. 3.1.2 Договору. Якщо Фактор не здійснить платіж протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання Реєстру вимог і Сторони не домовляться про продовження цього терміну платежу, передача прав вимоги з цього Реєстру вважається недійною, а права вимоги залишаються за Клієнтом.

Як встановлено з копії Акту приймання-передачі реєстру прав вимог за Договором факторингу № 572/ФК-25 від 03.04.2025 року, згідно з вимогами укладеного Договору факторингу Клієнт передав, а Фактор (новий кредитор) прийняв Реєстр прав вимог за Договором, складений за формою згідно із Додатком № 1 до цього Договору. Кількість боржників: 1 841. Загальна сума заборгованості: 28 503 743 грн 71 коп.

З наданої заявником копії витягу з Додатку до Договору факторингу № 572-ФК-25 від 03.04.2025 року слідує, що клієнт - ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ» передав, а фактор - ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» прийняв на умовах, визначених договором, право вимоги за договором № UР5561683 від 24.03.2020 року, боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 14 141,75 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (частина перша статті 512 ЦК України).

Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16, зазначено, що: «Як встановлено судами, пунктом 2.2 Договору відступлення передбачено, що новий кредитор набуває права кредитора з моменту здійснення розрахунків за даним договором відповідно до розділу 4 цього Договору, пунктом 4.1.1 якого визначено, що ціна договору в повному обсязі сплачена на момент укладення договору. В той же час, встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за Договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за Договором. Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14. З огляду на викладене, за відсутності відповідних доказів здійснення оплати за відступлене право вимоги, посилання Скаржника (підпункт 6.2) на те, що ціна Договору відступлення оплачена до моменту укладення цього Договору і цей пункт має обов`язкову силу для учасників відповідних цивільних правовідносин, Суд вважає необґрунтованим. Суд апеляційної інстанції критично оцінив пункт 4.1.1 Договору відступлення, згідно з яким ціна договору в повному обсязі сплачена Новим кредитором на час укладення Договору відступлення, тобто не визнав це положення достатнім доказом на підтвердження зазначеної обставини. Верховний Суд, розглядаючи справу в межах, визначених статтею 300 ГПК України, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Враховуючи викладене, Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони її правонаступником».

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

При цьому суд не приймає до уваги надану заявником копію платіжної інструкції № 3261 від 03.04.2025 року про здійснення на користь ТОВ «ЮК «ДІЯ-АКТИВ» оплати згідно умов Договору Факторингу № 572/ФК-25 від 03.04.2025 року (без ПДВ) у розмірі 292 884,49 грн., оскільки сума сплачених коштів не відповідає розміру загальної суми заборгованості - 28 503 743 грн 71 коп., визначеної умовами Акту приймання-передачі реєстру прав вимог за Договором факторингу № 572/ФК-25 від 03.04.2025 року, укладеному між ТОВ «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», а також не містить підтвердження оплати права вимоги саме за кредитним договором боржника ОСОБА_1 № UР5561683 від 24.03.2020 року.

Наведені обставини є підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах Верховного Суду: від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14 та від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16, від 06 вересня 2023 року у справі №466/3066/13-ц».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволені заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 81, 442, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС», приватний виконавець Фесик Марія Олексіївна, ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 09.02.2026 року.

Суддя Н.Д. Буша