Провадження № 22-ц/824/5387/2026
У Х В А Л А

16 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 листопада 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2025 року позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором в розмірі 19800,00 грн та судовий збір 2422,40 грн, а усього 22222,40 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 05 грудня 2025 року відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 9800,00 грн та здійснити розподіл судових витрату сумі 2422,00 грн в рівних частинах.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху з підстав несплати судового збору, та запропоновано апелянту сплатити судовий збір у розмірі 1798,26 грн.

11 лютого 2026 року від апелянта надійшла заява, в якій він просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Разом з тим, вимоги ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону, учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст. 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. 12, 22 Закону №3551-XII.

Дана правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2024 року у справі №567/79/23 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу для відступу від правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19, залишеного без відступу від нього її постановою від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 11 вересня 2024 року справу №567/79/23 повернула на розгляд Третій судовій палаті Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, зазначивши, що відсутні об`єктивні причини відступу від правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду в даній справі є вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Дана справа не пов`язана з виконанням ОСОБА_1 військового обов`язку та порушенням його прав, як учасника бойових дій.

Відтак, визначені п. 13 ч. 1 статті 5 Закону № 3674-VI пільги по сплаті судового збору не поширюються на ОСОБА_1 в даній справі.

Враховуючи вищевказане, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

За таких обставин вимоги ухвали Київського апеляційної суду від 02 лютого 2026 року щодо сплати судового збору у розмірі 1798,26 грн, ОСОБА_1 не виконані.

Частиною 2 ст. 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Виходячи з наведеного, з урахуванням відсутності підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, визначеного ухвалою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2026 року, наявні підстави для продовження скаржнику строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 , строк для усунення недоліків визначених ухвалою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2026 року, протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С. О. Журба