г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3762/25
Номер провадження 2/213/105/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року

місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді - Мазуренко В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Гусарової О.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС", представник позивача - Пивоваров Володимир Іванович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - Пивоваров В.І. звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, в обгрунтування якої зазначає, що06.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20787 доларів США з розрахунку 10,3 % річних на строк з 06.09.2006 року по 03.09.2021 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 06.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 як поручителем було укладено Договір поруки №0 - П1, відповідно до умов якого, поручитель зобов`язалася відповідати перед АКІБ "УкрСиббанком" за виконання зобов`язань позичальником по Кредитному договору, у тому числі за повернення основної суми боргу, процентів за користування кредитними коштами, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених у Кредитному договорі. Договором поруки погоджено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Також, 06.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 як поручителем було укладено Договір поруки №0 - П2, відповідно до умов якого, поручитель зобов`язався відповідати перед АКІБ "УкрСиббанком" за виконання зобов`язань позичальником по Кредитному договору, у тому числі за повернення основної суми боргу, процентів за користування кредитними коштами, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених у Кредитному договорі. Договором поруки погоджено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

У порушення умов кредитного договору, позичальник зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього перед банком утворилася прострочена заборгованість. ПАТ "УкрСиббанк" зверталося до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про стягнення заборгованості з позичальника та поручителів.

Заочним рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року по справі №2-953/10 позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в особі Криворізького управління Дніпровського регіонального департаменту Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 184015,13 (сто вісімдесят чотири тисячі п`ятнадцять) грн. 13 коп.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір

купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором №0.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664

«Про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк». За рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб активи АТ «Дельта БАНК» підлягають продажу на відкритих торгах (аукціоні), шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення

електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції.

14 квітня 2020 року на підставі Рішення ФГВФО на електронному майданчику https://prozorro.sale відбувся відкритий електронний аукціон (торги) з продажу прав вимоги АТ «Дельта Банк» за кредитним договорами, за результатами якого було визначено переможця електронного аукціону з продажу вказаного лоту, а саме: ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», про що складено Протокол електронного аукціону №UA-EA-2020- 03-24-000001-b від 14.04.2020р. (інформація про торги та копія Протоколу є доступними на офіційному сайті з проведення вказаних торгів за посиланням https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2020-03-24-000001-b).

За результатами проведеного аукціону, як передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якими врегульовано порядок організації та продажу майна (активів) неплатоспроможного банку, між АТ «Дельта Банк» та переможцем торгів - ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» було укладено Договір № 2245/К відступлення прав вимоги, посвідчений 13.05.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим № 682, на підставі якого Продавець - АТ «Дельта Банк» відступив Новому кредитору - ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», а останній набув усі права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців), та/або поручителів, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, сплативши Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором (пункт 1). За умовами вказаного договору про відступлення прав вимоги, на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» було відступлено, в

тому числі, право вимоги за кредитним договором №0 від 06.09.2006 року та за договорами забезпечення.

Таким чином, кредитора за кредитним договором №0 від 06.09.2006 року та договорами поруки від 06.09.2006 року було змінено з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС».

Поручитель ОСОБА_5 помер.

Зазначає, що заочне рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року по справі №2-953/10 боржниками не виконано. Станом на 23.02.2022 року не повернутою залишалася сума 184015,13 грн.

Посилається на висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2010 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Також посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц зр, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Суми, передбачені статтею 625 ЦК України нараховано позивачем за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року в межах строків позовної давності, з врахуванням положень, що перебіг позовної давності зупиняється на час дії карантину та воєнного стану, який триває в Україні і на даний час. продовжуються автоматично

Також зазначає, що передбачені статтею 625 ЦК України, потрібно врахувати правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 340/385/17.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про правомірність нарахування на суму основної заборгованості індексу інфляції, оскільки позивач скористався своїм процесуальним правом обирати валюту зобов`язання та пред`явив позовну вимогу щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ. Відтак, з цієї дати валютою заборгованості стала національна валюта України - гривня, тому нарахування індексу інфляції на таку заборгованість є правомірним.

З дати ухвалення заочного рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року по справі №2-953/10, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором 184015,13 грн., валютою заборгованості стала національна валюта України - гривня, тому нарахування індексу інфляції на таку заборгованість є правомірним.

Позивачем нараховано відповідачу наступні суми, передбачені статтею 625 ЦК України за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року на заборгованість 184015,13 грн.: 3% річних Розрахунок здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

Період прострочення грошового зобов`язання: з 12/03/2017 до 31/12/2019 Кількість днів у періоді 1025 Сума 184 015,13 x 3 % x 1025 : 365 : 100 = 15 502,64 грн. Період прострочення грошового зобов`язання: з 01/01/2020 до 31/12/2020 Кількість днів у періоді 366 Сума 184 015,13 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 5 520,45 грн. Період прострочення грошового зобов`язання: з 01/01/2021 до 23/02/2022Кількість днів у періоді 419 Сума 184 015,13 x 3 % x 419 : 365 : 100 = 6 337,18 грн. Всього: 27 360,28 грн.

Інфляційні витрати: Період (12/03/2017 - 23/02/2022) Індекс інфляції березень 2017- 101,80, квітень 2017- 100,90, травень 2017- 101,30, червень 2017- 101,60, липень 2017 -100,20, серпень 2017- 99,90, вересень 2017- 102,00, жовтень 2017- 101,20, листопад 2017- 100,90, грудень 2017- 101,00, січень 2018- 101,50, лютий 2018- 100,90, березень 2018 -101,10, квітень 2018 -100,80, травень 2018 -100,00, червень 2018 -100,00, липень 2018 99,30, серпень 2018 -100,00, вересень 2018 101,90, жовтень 2018 -101,70, листопад 2018 -101,40, грудень 2018 -100,80, січень 2019- 101,00, лютий 2019- 100,50, березень 2019- 100,90, квітень 2019- 101,00, травень 2019 -100,70, червень 2019 - 99,50, липень 2019 -99,40, серпень 2019- 99,70, вересень 2019 -100,70, жовтень 2019 -100,70, листопад 2019 -100,10, грудень 2019 -99,80, січень 2020 -100,20, лютий 2020 -99,70, березень 2020 -100,80, квітень 2020 -100,80, травень 2020 -100,30, червень 2020 -100,20, липень 2020 -99,40, серпень 2020 -99,80, вересень 2020 -100,50, жовтень 2020 -101,00, листопад 2020 101,30, грудень 2020 -100,90, січень 2021 -101,30, лютий 2021 -101,00, березень 2021 -101,70, квітень 2021 -100,70, травень 2021- 101,30, червень 2021 -100,20, липень 2021 -100,10, серпень 2021 99,80, вересень 2021 -101,20, жовтень 2021 -100,90, листопад 2021 -100,80, грудень 2021 -100,60, січень 2022 -101,30, лютий 2022 -101,60.

Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

IIc (101,80 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (100,20 : 100) x(99,90 : 100) x (102,00 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (101,50 :100) x (100,90 : 100) x (101,10 : 100) x (100,80 : 100) x (100,00 : 100) x (100,00 : 100) x(99,30 : 100) x (100,00 : 100) x (101,90 : 100) x (101,70 : 100) x (101,40 : 100) x (100,80 :100) x (101,00 : 100) x (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x(99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 :100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x(100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 :100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x(100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 :100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) =

1.51165218

Інфляційне збільшення: 184 015,13 x 1.51165218 - 184 015,13 = 94 151,74 грн. Загальна заборгованість: 94 151,74 грн. (інфляційне збільшення) + 27 360,28 грн. (3% річних) =

121 512,02 грн.

Зазначає, що стягнення вказаної суми заборгованості з відповідачів буде належним та ефективним способом захисту майнових прав та інтересів позивача. Просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС", інфляційні втрати та 3 % річних в загальному розмірі 121 512,02 грн. та судові витрати по справі.

У судове засідання сторони не з`явились, належним чином повідомлені.

Від представника позивача Пивоварова В.І. надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити без участі представника позивача, позов підтримує в повному обсязі.

На адресу суду повернувся конверт на ім`я ОСОБА_2 з судовою повісткою, яка направлялась за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Судові повістки про виклик до суду на ім`я ОСОБА_1 доставлені в електронному вигляді до її електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного документу.

У відповідності до вимог ст.ст.280 - 281 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідачі повідомлялись про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву - не подали, крім того, позивач не надав заперечення проти заочного вирішення справи.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2025 року позовна заява була залишена без руху, надано строк для усунення недоліків.

25 липня 2025 року до суду надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою суду від 29 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 27 листопада 2025 року позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження у справі.

08.12.2025 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення у справі.

Суд встановив обставини та відповідні їм правовідносни.

06.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0. За умовами Договору банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20787 доларів США (п.1.1 Договору), проценти за користування кредитом - 10,3 % річних (п.1.3.5 Договору), позичальник повинен повернути банку кредит у повному обсязі (п.1.2.2 Договору).

06.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки №0 - П1. Згідно п.1.1. якого, поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобовязання за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 06.09.2006 року; поручителю відові всі умови договору.

06.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено Договір поруки №0 - П2. Згідно п.1.1. якого, поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобовязання за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 06.09.2006 року; поручителю відові всі умови договору.

06.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Договір іпотеки, згідно якого іпотекою забезпечується виконання грошового зобов`язання за Договором №№0 від 06.09.2006 року.

Згідно заочного рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року по справі №2-953/10 задоволені позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк», стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в особі Криворізького управління Дніпровського регіонального департаменту Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 184015,13 грн.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір

купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором №0.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664

«Про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення №181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк».

14 квітня 2020 року на підставі Рішення ФГВФО на електронному майданчику https://prozorro.sale відбувся відкритий електронний аукціон (торги) з продажу прав вимоги АТ «Дельта Банк» за кредитним договорами, за результатами якого було визначено переможця електронного аукціону з продажу вказаного лоту, а саме: ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», про що складено Протокол електронного аукціону №UA-EA-2020- 03-24-000001-b від 14.04.2020р. (інформація про торги та копія Протоколу є доступними на офіційному сайті з проведення вказаних торгів за посиланням https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2020-03-24-000001-b).

За результатами проведеного аукціону, як передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якими врегульовано порядок організації та продажу майна (активів) неплатоспроможного банку, між АТ «Дельта Банк» та переможцем торгів - ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» було укладено Договір № 2245/К відступлення прав вимоги, посвідчений 13.05.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим № 682, на підставі якого Продавець - АТ «Дельта Банк» відступив Новому кредитору - ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», а останній набув усі права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців), та/або поручителів, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, сплативши Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором (пункт 1).

За умовами вказаного договору про відступлення прав вимоги, на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» було відступлено, в тому числі, право вимоги за кредитним договором №0 від 06.09.2006 року.

Згідно ухвали Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2025 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» у цивільній справі №213/3372/15-ц з виконання заочного рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2016 року, ухваленого за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на квартиру.

У даткових поясненнях у справі представником позивача зазначено, що рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2016 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , де вимоги позивача було задоволено, - не виконано.

Згідно довідки №121/2425766/1/2/2025 від 26.06.25 Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», заборгованість за кредитним договором №0 від 06.09.2006 року станом на 23.02.2022 року складає 184015,13 грн.; у період з 13.05.2020 по 23.02.2022 року кошти у рахунок погашення заборгованості не надходили; попереднім кредитором не повідомлялось про оплату боргу за рішенням суду від 14 жовтня 2010 року по справі 2-953/10, яким задоволені позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгнованості за Кредитним договором №0 від 06.09.2006 року.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, але також завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі й інші юридичні факти, згідно ч.2 ст.11 ЦК України.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між суб`єктом, який таку шкоду завдав, і потерпілим. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати (див. постанови Великої палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, згідно ч.4 ст.263 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18) зробила висновок, за яким положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.

Судове рішення про стягнення коштів є рішенням про примусове виконання обов`язку в натурі, тобто підтверджує грошове зобов`язання, зокрема те, що виникло у боржника у зв`язку із завданням ним шкоди потерпілому (кредитору) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2023 року у справі № 686/7081/21).

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Згідно матеріалів справи, позивач, як правонаступник, заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь 3% річних від простроченої суми в розмірі 27360,28 грн та інфляційних втрат в розмірі 94151,74 грн, нарахованих на суму несплаченої заборгованості, та надав відповідні розрахунки, із зазначенням періоду стягнення з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року.

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року. Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 №383 до 30 червня 2023 року. Отже, встановлений на території України карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), діяв з 12.03.2020 до 30.06.2023.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією рф проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі. Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності. Так, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено зокрема п.19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Тобто, пропущеною слід вважати позовну давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року.

Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч.2 ст.625 ЦК України та погоджується з наданими позивачем розрахунками.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Виходячи з того, що вимоги позивача підлягають задоволенню, з урахуванням приписів ч.1 ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають стягненню з відповідачів.

Керуючись ст.625 ЦК України, ст.ст 2, 10, 12, 13, 81,89, 141, 223, 263 - 265, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС", представник позивача - Пивоваров Володимир Іванович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС" інфляційні втрата та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в загальному розмірі 121512 (сто двадцять одна тисяча п`ятсот дванадцять) грн коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС", сплачений судовий збір у розмірі по 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. з кожного.

Копію рішення направити сторонам.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС", місцезнаходження: 04073, місто Київ, просп. С. Бандери, буд.28А, ;

Представник позивача - Пивоваров Володимир Іванович, адреса: 69013, Запорізька область, місто Запоріжжя, вул. Віражна, буд.23, РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя В.В.Мазуренко