Справа № 216/1092/26
провадження 2-н/216/276/26
УХВАЛА

іменем України

про відмову у видачі судового наказу

18 лютого 2026 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Маланюк О.Я., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію, -

встановив:

13 лютого 2026 року заявник ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст.5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом було витребувано з Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника.

З отриманої судом 17 лютого 2026 року Відповіді № 2353622 з Єдиного державного демографічного реєстру видно, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , тобто не має реєстрації за адресою за якою наявна заборгованість.

Даних щодо того чи є боржник власником житла за яким утворилась заборгованість стороною заявника не надано.

Заявником не надано суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за спірною адресою.

Відповідно до п.8 ч.1ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 18 лютого 2026 року.

Суддя О.Я.МАЛАНЮК