Справа № 496/3582/24
Провадження № 2/496/1846/26
13 лютого 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Пасечник М.Л.
при секретарі - Кабанової К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Проектний інститут «Укрспецзем», про встановлення права земельного сервітуту,
Представник приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі-ПАТ «НЕК «Укренерго») звернувся до суду з позовом, в якому просить суд встановити за позивачем, в подальшому іменоване «Сервітуарій», право на безоплатний постійний земельний сервітут (для забезпечення експлуатації лінії електропередачі 330 кВ Новоодеська-Арциз), на умовах Сервітуту, викладеного у позовній заяві.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але через підсистему «Електронний суд» надіслала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надав.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що розпорядженням Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку пріоритетних для держави інвестиційних проектів до 2023 року» від 16.12.2020 року №1581-р Будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська - Арциз із заміною АТ- 2 на ПС 330 кВ «Арциз» визнано пріоритетним для держави інвестиційним проектом.
Розпорядженням від 30.06.2022 №375/А-2022 Одеська обласна державна (військова) адміністрація погодила НЕК «Укренерго» місце розташування об`єкта «Нове будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська-Арциз».
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача долучив витяг з проекту «Нове будівництво ЛЕП 330 кВ. Новоодеська-Арциз, Одеська область (інв.№ новий) ІІ черга, щодо розстановки опор. №1868-332-26 ПЛТ.
08.12.2021 року між позивачем та ПП «Проектний Інститут «Укрспецзем» був укладений договір №01-238505-21, відповідно до якого, розроблено технічну документацію із землеустрою для об`єкту «Нове будівництво ПЛ 330Кв Новоодеська-Арциз, Одеська область».
18.08.2023 року на адресу ОСОБА_1 представником ПАТ «НЕК «Укренерго» було надіслано пропозицію про укладення договору сервітуту площею 0,0363 га, з метою забезпечення експлуатації лінії електропередачі ПЛ 330кВ Новоодеська-Арциз.
Як вбачається з роз`яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року №24-150/0/4-13 при вирішенні спорів щодо встановлення сервітуту судам слід з`ясовувати, чи звертався позивач з такою вимогою безпосередньо до власників майна і чи вирішувалося це питання між сторонами в добровільному порядку, чи не будуть внаслідок установлення сервітуту порушуватись права власників майна або інших його користувачів, чи може позивач задовольнити свою потребу у користуванні своїм майном інакше як установленням такого сервітуту. У рішенні суд повинен зазначити, в якій саме частині належного відповідачу майна встановлено сервітут і в якому розмірі, чітко визначити обсяг прав особи, що звертається з питанням обмеженого користування чужим майном.
Відповідно до ч.1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Згідно зі ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).
Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч.1 ст. 402 ЦК України).
За правилами ст. 403 ЦК України, сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном і може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом, рішення суду.
Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпорядження цим майном.
Право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту (ст. 404 ЦК України).
Відповідно до ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).
Особливості встановлення земельних сервітутів для розміщення об`єктів енергетики та передачі електроенергії передбачені Законом України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» (далі - Закон).
Частиною 1 ст. 16 Закону передбачено, що підприємства, які будують чи експлуатують об`єкти енергетики та передачі електричної енергії, мають право використовувати земельні ділянки за договором про встановлення земельного сервітуту з власником чи користувачем земельної ділянки або за рішенням суду для розміщення об`єктів, зазначених у частинах 2,4 цієї статті, на праві постійних або строкових земельних сервітутів.
Постійні земельні сервітути можуть встановлюватися для розміщення споруд опорних конструкцій повітряних ліній електропередачі, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів, пристроїв і споруд. Строкові земельні сервітути можуть встановлюватися на період будівництва чи проведення планових ремонтних робіт лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури. Постійні або строкові земельні сервітути можуть встановлюватися для: будівництва, реконструкції, капітального ремонту, розміщення експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури; проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури; розміщення на земельній ділянці інформаційних щитів, попереджувальних знаків, які проведення вишукувальних, дослідних та інших робіт для будівництва лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури. (ч.ч.2-4 ст. 16 Закону).
Земельні сервітути щодо права будівництва, розміщення та експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури встановлюються на підставі договору про встановлення земельного сервітуту між експлуатуючим підприємством та власниками чи користувачами земельних ділянок, укладеному в порядку, встановленому Цивільним кодексом України.
Земельні сервітути на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у власність чи користування, встановлюються за договором з органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених Земельним кодексом України, та експлуатуючим підприємством або за рішенням суду (ч.ч. 5, 6 ст. 16 Закону).
Отже, зазначена норма передбачає підстави виникнення земельних сервітутів (в т.ч. договір та рішення суду) для розміщення та обслуговування об`єктів енергетики; види сервітутів (постійний, строковий); його зміст, який має відповідати Типовій формі договору про встановлення земельного сервітуту; наслідки недосягнення згоди та неможливості використання земельної ділянки за цільовим призначенням.
Її правила не містять перешкод для встановлення сервітуту на підставі судового рішення на землях, що перебувають у приватній власності. Правила частини 5, 6, 9 та 12 статті 16 Закону регламентують лише окремі умови встановлення сервітуту і не містять виключного переліку умов, за яких сервітут встановлюється судом.
Експлуатувати вказані ділянки повітряних ліній електропередач (а у разі необхідності виконати будівельно-ремонті роботи) без використання частин земельної ділянки, що належить відповідачу неможливо, оскільки вказана земельна ділянка перетинається з земельними ділянками, належними ПАТ «НЕК «Укренерго» та на ній заплановано експлуатацію лінії електропередачі.
Статтею 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» зазначено, що земельні сервітути щодо права будівництва та обслуговування об`єктів передачі електричної енергії встановлюються на підставі договору про встановлення земельного сервітуту між експлуатуючим підприємством та власниками та користувачами земельних ділянок, укладеному в порядку, встановленому Цивільним кодексом України.
Ст. 99 ЗК України, яка визначає перелік видів права земельного сервітуту, передбачає наявність сервітуту на право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій і цей перелік не є вичерпним.
Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб.
Таким чином, сукупність обставин свідчить про наявність достатніх підстав для встановлення за позивачем права на безоплатний постійний земельний сервітут (для забезпечення експлуатації лінії електропередачі 330 кВ Новоодеська-Арциз), на підставі рішення суду.
Відповідно до пункту 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 року, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.
Згідно з ст. 30 Закону, власники і користувачі земельних ділянок мають право на відшкодування збитків, завданих внаслідок виконання планових та аварійно-відновлювальних робіт.
Відповідно ст. 14 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» визначено, що лінійні об`єкти енергетичної інфраструктури розміщуються на земельних ділянках усіх категорій земель без зміни їх цільового призначення. У разі необхідності, Сервітуарій відшкодовує збитки, які фактично заподіяні власнику внаслідок дій, пов`язаних з користуванням земельною ділянкою (її частиною), яка зазначена в п.1.3, на праві сервітуту відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284.
Крім того, потреба в обслуговуванні об`єкта критичної інфраструктури існує впродовж усього періоду його експлуатації, тому встановлення постійного сервітуту є цілком обґрунтованим.
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Національна енергетична компанія Укренерго» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПП «Проектний інститут «Укрспецзем» про встановлення права земельного сервітуту, тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «НЕК Укренерго».
Керуючись ст.ст. 15, 16, 401-404 ЦК України, ст.ст. 98-100 ЗК України, ст.ст. 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 272, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Проектний інститут «Укрспецзем», про встановлення права земельного сервітуту - задовольнити.
1. Предмет сервітуту.
1.1. На умовах передбачених Сервітутом, Власник надає Сервітуарію право обмеженого безоплатного користування земельною ділянкою (її частиною), зазначеною у пункті 1.3 Сервітуту, без зміни її цільового призначення.
1.2. Сервітут встановлюється з метою оформлення права обмеженого користування чужими земельними ділянками (їх частинами) Приватному акціонерному товариству «НЕК «Укренерго», його відокремленим підрозділам та/або залученим до виконання робіт підрядними організаціями для забезпечення експлуатаціїлінії електропередачі ПЛ 330кВ Новоодеська - Арциз (пункт «в4» статті 99 Земельного кодексу України, статті 14 та 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів»).
1.3. Відомості про об`єкт права земельного Сервітуту:
- місце розташування - АДРЕСА_1 ;
- форма власності - приватна власність;
- загальна площа земельної ділянки - 0,06 га;
- загальна площа земельної ділянки (її частина), на яку встановлюється земельний Сервітут, складає - 0,0363 га.;
- цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва (КВЦПЗ - 01.05);
- право на земельну ділянку підтверджується: Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 02.02.2024 року, номер інформаційної довідки: 364359481.
1.4. План земельної ділянки із зазначенням меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право земельного сервітуту (Додаток 1 до Договору).
2. Умови встановлення та дія земельного Сервітуту.
2.1. Право земельного сервітуту за Сервітутом, полягає у наданні Власником Сервітуарію та/або залученим до виконання робіт підрядним організаціям наступних прав стосовно земельної ділянки (її частини), на яку встановлений сервітут: проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури.
2.2. Земельний сервітут, встановлений Сервітутом, є неподільним та зберігає чинність у разі переходу права на земельну ділянку Власника, щодо якої встановлений даний земельний сервітут, до іншої особи.
2.3. Сервітуарій відшкодовує збитки, які фактично заподіяні Власнику внаслідок дій, пов`язаних з користуванням земельною ділянкою (її частиною), яка зазначена в п.1.3 Сервітуту, на праві сервітуту відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284 (далі - Порядок).
3. Строк дії Сервітуту та умови припинення дії земельного Сервітуту
3.1. Земельний Сервітут є постійний.
3.2. Сервітут набуває чинності з моменту державної реєстрації права земельного Сервітуту в порядку встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно і діє протягом періоду дії земельного сервітуту.
4. Права та обов`язки Сторін
4.1. Дія земельного сервітуту поширюється виключно на земельну ділянку (її частину), визначену п.1.3 Сервітуту. Сервітуарію та/або залученим до виконання робіт підрядним організаціям, забороняється користування землеволодіннями Власника, на які не встановлений сервітут.
4.2. Сервітуарій зобов`язаний:
4.2.1. використовувати право земельного сервітуту в спосіб і в порядку передбаченому Сервітутом;
4.2.2. не передавати будь-яким способом право земельного сервітуту іншим фізичним і юридичним особам;
4.2.3. згідно Порядку відшкодувати Власнику понесені збитки;
4.2.4. користуватись земельним сервітутом способами, найменш обтяжливими для Власника;
4.2.5. при користуванні земельним сервітутом дотримуватись вимог протипожежної, екологічної, санітарно-епідеміологічної безпеки, охорони земель, охорони праці тощо;
4.2.6. у день припинення дії Сервітуту припинити користування сервітутом;
4.2.7. письмово повідомляти Власника про проведення робіт з розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування об`єкту передачі електричної енергії не пізніше ніж за десять днів до початку таких робіт.
4.3. Сервітуарій має право:
4.3.1 користуватись земельним сервітутом на умовах, визначених Сервітутом;
4.3.2 вимагати від Власника користуватись земельною ділянкою (її частиною) з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до вимог Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 року №1455, інших нормативних та законодавчих актів України;
4.3.3 відповідно до вимог нормативних та законодавчих актів України здійснювати заходи, спрямовані на захист об`єкту передачі електричної енергії;
4.3.4 не відшкодовувати збитки, завдані Власнику внаслідок недотримання ним обмежень щодо використання земельної ділянки (її частини), встановлених згідно з законодавством України;
4.3.5 у випадках настання аварій або загрози їх виникнення (аварійної ситуації) для негайної їх локалізації, ліквідації можливих наслідків або відвернення їх загрози без погодження з Власником земельної ділянки Сервітуарій вправі:
- безперешкодного проїзду до місця аварії (аварійної ситуації) та виконання ремонтних і аварійно-відновлювальних робіт;
- здійснювати рубку та обрізування гілок дерев у межах охоронної зони повітряної лінії електропередачі, без наступного відшкодування вартості цих дерев і насаджень.
4.4. Власник зобов`язаний:
4.4.1. не перешкоджати використанню Сервітуарієм та/або залученими до виконання робіт підрядними організаціями земельної ділянки в межах встановленого земельного сервітуту;
4.4.2. попередити Сервітуарія про особливі властивості та недоліки земельної ділянки (її частини), які в процесі їх використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану об`єкту передачі електричної енергії.
4.5. Власник має право:
4.5.1. вимагати від Сервітуарія належного виконання своїх обов`язків за Сервітутом;
4.5.2. володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, не порушуючи при цьому прав Сервітуарія, у тому числі не перешкоджаючи останньому або залученим до виконання робіт підрядним організаціям, розміщувати, будувати, експлуатувати та обслуговувати об`єкт передачі електричної енергії, проводити аварійно-відновлювальні роботи, планові роботи з реконструкції, ремонту та технічного обслуговування зазначених об`єктів;
4.5.3. здійснювати контроль та вимагати від Сервітуарія дотримання вимог земельного, цивільного і іншого законодавства України;
4.5.4. на відшкодування Сервітуарієм фактично нанесених збитків, відповідно до умов Сервітуту. 4.6. Сторони зобов`язані дотримуватись правил добросусідства.
5.Зміна умов Сервітуту і припинення його дії
5.1. Зміна умов сервітуту здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов Сервітуту спір вирішується у судовому порядку.
5.2. Дія Сервітуту припиняється у разі:
5.2.1. закінчення терміну дії земельного сервітуту;
5.2.2. придбання Сервітуарієм земельної ділянки у власність;
5.2.3. викупу земельної ділянки/частини земельної ділянки, на яку встановлений сервітут для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;
5.2.4.ліквідації юридичної особи - Сервітуарія.
Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.
5.3. Дія Сервітуту припиняється шляхом його розірвання за:
5.3.1. взаємною згодою сторін;
5.3.2. рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Сервітутом, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження земельної ділянки (її частини), яке істотно перешкоджає її використанню, з інших підстав, визначених законом.
5.4. Перехід права власності на земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Сервітуарія не є підставою для зміни умов або розірвання Сервітуту.
6.Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання Сервітуту
6.1. За невиконання або неналежне виконання Сервітуту сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.
6.2. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.
7.Прикінцеві положення
7.1. Якщо протягом дії Сервітуту Сторони змінять свою назву, місцезнаходження, реквізити або будуть реорганізовані, а також при переході права до іншої особи, вони повинні негайно повідомити про це другу Сторону.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн на поточний рахунок № НОМЕР_2 .
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.Л. Пасечник
З урахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Біляївському районному суді Одеської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які на лікарняному, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження, з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку складання повного тексту рішення суду, повний текст судового рішення виготовлено 19.02.2026 року.