ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 688/4869/25

Провадження № 22-ц/820/368/26

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

розглянув в порядку частини 1 статті 369 ЦПК України цивільну справу №688/4869/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2025 року, в складі судді Березюк Н.П., за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором від 28 квітня 2023 року №1196-7863 у розмірі 58445,40 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 11648 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 46761,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 квітня 2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії №1196-7863. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора А1043, що був надісланий на його номер телефону. Згідно з умовами укладеного договору ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 12700 грн строком на 300 календарних днів, на умовах строковості, зворотності, платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Сторони визначили базовий період сплати процентів 14 днів; стандартну ставку 1,50% в день, знижену ставку 1,20% в день, комісію за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту. Дата повернення кредиту 21 лютого 2024 року. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору. Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів, а тому станом на 02 вересня 2025 року утворилась заборгованість в розмірі 65633,60 грн, з яких: 11684 грн прострочена заборгованість за кредитом; 53949,60 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Вказує, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» прийняло рішення про застосування до ОСОБА_1 програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та списало частину нарахованих процентів на суму 7188,20 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2025 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1196-7863 від 28 квітня 2023 року по тілу кредиту в розмірі 11684 гривень, по процентах в розмірі 11684 гривень, а всього 23368 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в розмірі 483,15 грн. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»» з державного бюджету 483,15 грн судового збору, сплаченого при поданні позову на рахунок Казначейства України (отримувач ГУК у Хмел.обл/Шепетів.мтг/22030101, р/р UA0022777, код 37971775) в АТ «ПУМБ» згідно з платіжною інструкцією №1291 від 24 вересня 2025 року.

Рішення суд першої інстанції мотивоване тим, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» слід стягнути суму неповернутого кредиту. Зменшуючи розмір процентів за кредитним договором, суд першої інстанції зазначив, що заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 58445,40 грн є неспіврозмірною сумі кредиту, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором та є несправедливою у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», тому підлягає зменшенню відповідно до розміру неповернутого тіла кредиту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції в частині зменшення суми стягнутих процентів скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити повністю.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, також судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що відповідно до умов кредитного договору, укладеного 28 квітня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс», кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 12700 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту; знижена процентна ставка 1,20 % в день; стандартна процентна ставка 1,50% в день. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними. При цьому, взяті на себе зобов`язання не виконав належним чином. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1196-7863 від 28 квітня 2023 року, станом на 02 вересня 2025 року, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснювало лише нарахування по процентах за користування кредитом в межах строку дії договору, що погоджений між сторонами. Також, зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості позивач не нараховував відповідачу проценти за несвоєчасне повернення отриманого кредиту відповідно до статті 625 ЦК України, пеню, штраф або інші платежі за неналежне виконання умов кредитного договору, а нарахована комісія передбачена як плата за видачу кредиту та є одноразовою. Визначений у договорі розмір процентів не суперечить нормам законодавства.

Крім того, Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту укладення договору. ОСОБА_1 правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом чотирнадцяти днів не скористався та продовжував користуватись кредитом на погоджених між сторонами умовах. Враховуючи викладене, умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. Позивачем дотримано вимоги, зокрема ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування кредитом, що був наданий відповідачу. Відтак, позивач має право на нарахування процентів (згідно з п.п. 4.6. та 10.2. кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в пункті 4.9. кредитного договору. Відповідно до розрахунку заборгованості вбачається, що товариством не здійснювалось будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в пункті 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 19 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» тасправу призначено до судового розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень статті 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що 28 квітня 2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії №1196-7863. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора А1043, який був надісланий на номер телефону позичальника, зазначеним ним при реєстрації (пункт 12 договору реквізити сторін).

Пунктом 2.2. кредитного договору передбачено, що кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. кредитного договору загальний розмір кредиту (сума кредиту) становить 12700 грн. Дата надання/видачі кредиту 28 квітня 2023 року.

Згідно з пунктом 4.4. кредитного договору базовий період складає 14 календарних днів.

Стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом (пункт 4.6. кредитного договору).

Відповідно до пункту 4.9. кредитного договору строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, становить календарних 300 днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 21 лютого 2024 року.

Згідно з пунктом 4.11. кредитного договору орієнтовна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 71755 грн та включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту (якщо пункт 4.7. цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) та проценти за користування кредитом.

Як вбачається з довідки, наданої позивачем, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснило видачу кредитних коштів за договором про відкриття кредитної лінії №1196-7863 від 28 квітня 2023 року шляхом перерахування кредитних коштів за допомогою платіжної системи LiqPay на платіжну картку ОСОБА_1 , номер НОМЕР_1 , в сумі 12700 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1196-7863 від 28 квітня 2023 року, станом на 02 вересня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 становить 65633,60 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 11684 грн; заборгованості по процентах 53949,60 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд дійшов висновку про доведеність позивачем неналежного виконання умов кредитного договору позичальником, що призвело до виникнення заборгованості, яку суд стягнув за кредитом в повному обсязі та зменшив розмір процентів відповідно до розміру тіла кредиту, враховуючи, що заявлені до стягнення проценти є непропорційними сумі заборгованості по кредиту.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними матеріалами справи, що 28 квітня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1196-7863 у формі електронного документу, який було підписано позичальником з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А1043. У змісті договору ОСОБА_1 зазначив всі необхідні свої дані, зокрема, персональні дані, паспортні дані, ідентифікаційний номер, електронну пошту, адресу проживання та номер банківського рахунку, на який необхідно перерахувати кошти.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині зменшення заборгованості за процентами, виходячи з такого.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 висловила таку правову позицію: «надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.».

Згідно з п.п. 4.3-4.6 кредитного договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом. Сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені графіком платежів дати, які є останніми днями відповідних базових періодів.

Строк кредитування становить 300 календарних днів; дата повернення кредиту 21 лютого 2024 року (пункт 4.9. кредитного договору), базовий період 14 календарних днів з дня отримання кредиту (пункт 4.4. кредитного договору).

У кредитному договорі сторони погодили розмір реальної річної процентної ставки та орієнтовну вартість кредиту. Так, відповідно до пункту 4.10. кредитного договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 29215,00%.

Згідно з пунктом 4.11. кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 71755 грн та включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом.

Знижена процентна ставка становить 1,20% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору (пункт 10.2. кредитного договору).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1196-7863 від 28 квітня 2023 року, станом на 02 вересня 2025 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 65633,60 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 11684 грн; заборгованості по процентах 53949,60 грн.

З розрахунку заборгованості також слідує, що позивачем щоденно нараховувалися відсотки за зниженою ставкою 1,2% у період з 28 квітня 2023 року по 25 травня 2023 року, а в період з 26 травня 2023 року до 21 лютого 2024 року за ставкою 1,50%, що відповідає умовам кредитного договору.

Всього позивач нарахував відповідачеві заборгованість за процентами у розмірі 53949,60 грн. При цьому, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме щодо часткового списання заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 7188,20 грн, тому розмір заборгованості за процентами, відповідно до розрахунку позивача, становить 46761,40 грн.

З урахуванням застосованої до ОСОБА_1 програми лояльності товариство просило стягнути заборгованість по відсотках в сумі 46761,40 грн.

При цьому вимоги щодо стягнення неустойки (штраф, пеня), ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не заявляло.

В даному випадку, позивачем як кредитодавцем, були нараховані проценти відповідно до умов договору та в межах строку дії кредитного договору.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023, доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна процентна ставка має бути не більше 2,5%, з 23.04.2024 не більше 1,5%, а з 21.08.2024 не більше 1%.

Відповідно до умов договору сторони погодили, що строк кредитування становить календарних 300 днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 21 лютого 2024 року. Згідно з розрахунком позивача за період з грудня 2023 року по лютий 2024 року відповідачу нараховувались проценти по кредиту за процентною ставкою 1,5%, що відповідає нормам Закону України ««Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанціїпро зменшення розміру процентів до розміру суми заборгованості по кредиту, а саме до 11684 грн. Суд першої інстанції дійшов висновку, що нараховані позивачем проценти є несправедливими, такими, що значно перевищують розмір заборгованості за тілом кредиту, а тому є непропорційними до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності й розумності, що не узгоджується із приписами п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Так, частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено зменшення розміру неустойки за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Разом з тим, вказане правило стосується лише такої відповідальності за невиконання зобов`язань як неустойка, тоді як проценти мають зовсім іншу правову природу, їх розмір узгоджується сторонами при підписанні договору, і вони мають бути сплачені позичальником відповідно до положень статті 1054 ЦК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що, з огляду на положення ч.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» включення у договори із споживачем умов, які є несправедливими, є підставою для визнання таких умов недійсними.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Однак, відповідачем не надано доказів, які підтверджують оспорювання в судовому порядку, укладеного між ним та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» кредитного договору, визнання його в судовому порядку недійсним, в цілому або в частині. При цьому колегія суддів зазначає, що відповідачем при розгляді справи в суді першої інстанції зустрічних вимог про визнання кредитного договору недійсним в частині визначення розміру процентів за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» не заявлялося.

Отже, в силу вказаної вище презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) правомірність положень цього договору презюмується.

Умови договору про сплату процентів за користування кредитом не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін, оскільки розмір процентної ставки погоджено за домовленістю сторін, договір укладено в електронній формі, з умовами договору відповідач був ознайомлений та свідомо погодився виконувати взяті на себе зобов`язання. Кредитний договір укладено на визначений термін, відповідно до умов якого відповідач повинен сплатити проценти, що є платою за користування кредитом, а не компенсацією у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів вважає, що у даному випадку судом першої інстанції помилково ототожнено поняття процентів за користування кредитом, що регулюються ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України та компенсації (штраф, пеня) за невиконання зобов?язання за договором.

З огляду на викладене, у суду першої інстанції не було підстав для застосування до спірних правовідносин п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Посилання суду першої інстанції на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №902/417/18 щодо можливості зменшення розміру процентів річних, є помилковим та стосується 3% річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, положення якої регулюють інші правовідносини, а саме у випадках порушення боржником грошового зобов`язання, тобто відносяться до визначених законом видів відповідальності і не можуть бути правовою підставою для зменшення розміру процентів, які відносяться до істотних умов договору.

Помилковим при зменшенні розміру процентів є посилання суду першої інстанції на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі №679/1103/23, оскільки відносини у ній не є релевантними із відносинами, які склалися між сторонами у цій справі. У вказаній справі №679/1103/23, як було встановлено судом, позичальник на виконання умов договору ще в перші місяці строку дії договору сплатив грошові кошти, що перевищували розмір тіла кредиту, а ОСОБА_1 заборгованість за кредитом сплатив 11.05.2023 на загальну суму 5054 грн, внаслідок чого заборгованість по тілу кредиту залишилася у розмірі 11684 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду щодо наявних правових підстав для зменшення розміру заборгованості за процентами є помилковим та суперечить нормам чинного законодавства, а тому рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1196-7863 від 28 квітня 2023 року в розмірі 58445,40 грн, з яких: 11684 грн заборгованість за тілом кредиту, 46761,40 грн заборгованість за процентами.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування норм матеріального права з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При пред`явленні позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс»задоволено повністю, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

За подання апеляційної скарги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» сплатило 3633,60 грн судового збору. Апеляційну скаргу задоволено повністю, а тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн.

Тому, на користь позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 6056 грн. (2422,40+3633,60).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (місцезнаходження: Бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, м. Київ, 01133, ) заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1196-7863 від 28 квітня 2023 року в розмірі 58445,40 грн, з яких: 11684 грн заборгованість за тілом кредиту, 46761,40 грн заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (місцезнаходження: Бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, м. Київ, 01133, ) судовий збір у розмірі 6056 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 січня 2026 року.

Судді Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко