ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1795/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2025 року, у цивільній справі №638/21202/25, за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу за заявою Товариства х обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

в с т а н о в и в :

28 жовтня 2025 року Товариство обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звернувся до суду про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

03 листопада 2025 року Шевченківським районним судом м.Харкові було видано судовий наказ.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та направити справу для розгляду іншим судом першої інстанції за встановленою підсудністю.

Вказав, що суд порушив право заявника на доступ до правосуддя, не надавши можливості усунути недолік доплатити судовий збір, відповідно до ст.185 ЦПК України, аналогічно як і до позовної заяви. Суд не обґрунтував суму с удового збору, що є істотним процесуальним недоліком.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву про скасування судового наказу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заява подана без додержання вимог статті 170 ЦПК України, оскільки заявник не додав документу про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частинами другою та третьою ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Порядок розгляду справ у порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої ст.161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Згідно з частиною третьою ст.170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

До заяви про скасування судового наказу додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору (п.1 частини п`ятої ст.170 ЦПК України).

За правилами частини шостої ст.170 ЦПК у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя, не пізніше двох днів з дня її надходження до суду, постановляє ухвалу про її повернення без розгляду.

Отже, за правилами норм ст.170 ЦПК України, не додання до заяви про скасування судового наказу документу, що підтверджує сплату судового збору, є підставою для повернення заяви без розгляду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верхового Суду від 18 вересня 2023 року в справі №683/1659/22 виснувано, що ст.ст.170-171 ЦПК України, якими урегульована процедура подання та розгляду заяви про скасування судового наказу, не передбачено залишення заяви про скасування судового наказу без руху для усунення її недоліків

Матеріалами справи підтверджується та судом встановлено, що 03 листопада 2025 року Шевченківським районним судом м.Харкова видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» вартість послуги з розподілу природного газу за період з 01.08.2023 по 30.09.2025 в розмірі 873 грн 53 коп., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 302 грн 80 коп.

18 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся у суд з заявою про скасування судового наказу.

Колегія суддів погоджується з тим, що подана ОСОБА_1 заява про скасування судового наказу не відповідає вимогам п.1 ч.5 ст. 170 ЦПК України, оскільки до заяви про скасування судового наказу не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, з матеріалів справи вбачається і не заперечується ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що при подачі заяви про скасування судового наказу ним не у повному обсязі сплачено судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу.

У відповідності до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Отже, додати документ, що підтверджує сплату судового збору, є обов`язком особи, яка подає заяву про скасування судового наказу.

Згідно пункту 4-2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір - 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151,40 грн.

Таким чином, заявником не в повному розмірі сплачено судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу.

Слід зазначити, що статтями 170-171 ЦПК України, якими урегульовано процедуру подання та розгляду заяви про скасування судового наказу, не передбачено залишення заяви про скасування судового наказу без руху для усунення її недоліків.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що його не повідомили про необхідність доплати судового збору не заслуговують на увагу, оскільки чинним цивільно-процесуальним законом не передбачено залишення заяви про скасування судового наказу без руху для усунення її недоліків.

За такого висновок суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог ст.170 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню без розгляду, відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права боржника на повторне звернення до суду із заявою, яка оформлена відповідно до вимог ст.170 ЦПК України.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи, то відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2025 року-залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 02 лютого 2026 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії Ю.М. Мальований.

О.Ю. Тичкова.