Номер провадження: 22-ц/813/3361/26
Справа № 500/2395/18
Головуючий у першій інстанції Смокіна Г.І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 від 09.02.2026 року про відвід суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М., Сегеди С.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Селянського (фермерського) господарства «Чебана Петра Григорійовича», Селянського (фермерського) господарства «Ніколенко Ігор Степанович», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства), про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Ягунов Дмитро Вікторович, на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 травня 2025 року,

встановив:

У квітні 2018 року ОСОБА_8 , а також Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Злагода» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Селянського (фермерського) господарства (далі СФГ) «Чебана Петра Григорійовича», СФГ «Ніколенко Ігор Степанович», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства), про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2025 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду від 26.05.2025 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Ягунов Д.В., подали апеляційні скарги.

Ухвалами Одеського апеляційного суду від 01.07.2025 року та від 11.07.2025 року у справі були відкриті апеляційні провадження.

Справа призначена до розгляду на 19.03.2026 року о 11 год.00 хв.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 18.12.2025 року, 22.12.2025 року, 25.12.2025 року, 06.01.2026 року, 12.01.2026 року, 19.01.2026 року, 22.01.2026 року, 23.01.2026 року (вісім разів) вже зверталася із заявами у даній справі про відвід суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М., Сегеди С.М. (т.77, а.с.92-99, 128-135, 154-158, 229-231, т.78, а.с.17-21, 161-165, а.с. 194-198, т. 79, а.с. 1-5).

09.02.2026 року від ОСОБА_1 знову надійшла заява про відвід суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.

Заява ОСОБА_1 про відвід була обґрунтована наступним.

Незаконні дії суддів Одеського апеляційного суду Драгомерецького М.М., Сегеди С.М. та Громіка Р.Д., які спрямовані на легалізацію підроблених документів на так званий пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (він же пором ВИЛ-0224-K), на надання сприяння відповідачам у цивільній справі № 500/2395/18 щодо використання підроблених документів на вказане судно та щодо змови вказаних суддів з відповідачами з метою ухвалення завідомо неправосудного рішення на користь відповідачів, яким легалізуються підроблені документи, а також на умисне створення умов для знищення арештованого майна.

Вказані дії суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д. та Сегеди С.М. були вчинені за обставин, коли суддям було достеменно відомо про підроблення документів на підставі судового рішення слідчого судді, внаслідок чого судно ВИЛ-0224-K (так званий «пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») було фізично знищено відповідачами, а його рештки були використані для створення незаконної гідротехнічної споруди, що унеможливлює виконання будь-якого судового рішення на користь власника судна та становить грубе порушення права власності, гарантованого статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заявник зазначає, що 27.02.2025 року під час судового засідання в Одеському апеляційному суді у цивільній справі № 500/2395/18 судді Драгомерецький М.М., Громік Р.Д. та Дришлюк А.І. були проінформовані представником позивача про існування ухвали слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.01.2025 року, якою було встановлено факт підроблення документів на так званий пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та накладено арешт на судно VIL 0224-K.

Проте, ігнорування суддями Одеського апеляційного суду вказаної ухвали слідчого судді та встановлених нею фактів підроблення документів свідчить про умисний характер їхніх подальших дій, спрямованих на легалізацію підроблених документів.

Вказаний дозвіл на використання судна був наданий суддями з єдиним обмеженням із забороною відчуження, знищення та зміни конструкції судна. Таким чином, судді Драгомерецький М.М., Громік Р.Д. та Дришлюк А,І. будучи повністю поінформованими про підроблення документів на судно та про те, що відповідачі не мають жодних законних прав на використання цього майна, умисно створили правові умови для продовження використання судна особами, які не мають на це права, на підставі документів, які є підробленими за встановленням слідчого судді.

Ухвала Одеського апеляційного суду про накладення арешту на судно ВИЛ- 0224-K з одночасним дозволом на його використання відповідачами є внутрішньо суперечливою, логічно необґрунтованою та юридично абсурдною, оскільки арешт майна як захід забезпечення позову за своєю правовою природою передбачає саме заборону будь-якого розпорядження та використання арештованим майном з метою збереження його для можливого виконання судового рішення у майбутньому.

Відповідно, дії суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д. та Дришлюка А.І. щодо надання дозволу на використання судна при формальній забороні його знищення мають всі ознаки умислу, спрямованого на створення юридичних умов для фактичного знищення майна відповідачами під виглядом легального використання.

Суддя Сегеда С.М., приймаючи участь у розгляді справи як член колегії, ознайомився або мав можливість та обов`язок ознайомитися з усіма матеріалами справи, включаючи інформацію про підроблення документів та про попередні ухвали суду, а отже, суддя Сегеда С.М. з моменту свого входження до складу колегії був повністю обізнаний про всі обставини справи, що свідчать про використання відповідачами підроблених документів та про створення його колегами-суддями умов для знищення арештованого майна. Незважаючи на це, суддя Сегеда С.М. продовжив розгляд справи у складі колегії, не вжив жодних заходів для виправлення ситуації, що склалася внаслідок дій суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д. та Дришлюка А.І., та фактично приєднався до їхньої позиції щодо легалізації підроблених документів.

Станом на сьогоднішній день судді ОСОБА_9 , Громік Р.Д. та Сегеда С.М. продовжують розглядати апеляційну скаргу на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2025 року у цивільній справі No 500/2395/18. Під час розгляду вказаної апеляційної скарги виявилося, що пором ВИЛ-0224-K (він же так званий пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») було фізично знищено відповідачами саме внаслідок того, що судді Драгомерецький М.М., Дришлюк А.І. та Громік Р.Д. свого часу не заборонили використання вказаного судна, а навпаки, надали відповідачам офіційний судовий дозвіл на таке використання, незважаючи на те, що їм було достеменно відомо про підроблення документів на це судно.

Знищення судна ВИЛ-0224-K відбулося не випадково, не внаслідок непереборної сили чи обставин, що не залежали від волі відповідачів, а є прямим та неминучим наслідком умисних дій суддів ОСОБА_9 , Громіка Р.Д. та Дришлюка А.І., які створили для відповідачів правову можливість продовжувати експлуатацію судна, усвідомлюючи, що така експлуатація призведе до його знищення або непоправного пошкодження.

Знищення відповідачами арештованого судна стали можливими саме та виключно завдяки ухвалі суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та Дришлюка А.І., якою було надано дозвіл на використання судна, незважаючи на арешт та незважаючи на підроблення документів, що було відомо суддям.

Вказані дії суддів охоплені єдиним злочинним умислом, спрямованим на досягнення незаконного результату у вигляді позбавлення законного власника його майна шляхом його фізичного знищення особами, які не мають на це права, під виглядом легального використання на підставі судового дозволу Судді Драгомерецький М.М., Громік Р.Д. та Дришлюк А.І., ухвалюючи рішення про дозвіл на використання судна ВИЛ-0224-K відповідачами, діяли за обставин, коли їм було

Позивач неодноразово подавав заяви про вжиття додаткових заходів забезпечення позову, зокрема про накладення арешту на рештки знищеного судна ВИЛ-0224-K та на незаконну гідротехнічну споруду, створену з використанням цих решток, колегія суддів у складі ОСОБА_9 , Громіка Р.Д. та Сегеди С.М., продовжуючи вчиняти злочинні корупційні дії щодо легалізації підроблених документів на ім`я Чебана та надання сприяння відповідачам, систематично та послідовно відмовлялася вживати будь-які заходи для збереження хоча б залишків майна позивача.

Вказана відмова суддів накладати арешт навіть на залишки знищеного судна та на споруду, створену з його решток, свідчить про продовження суддями своєї злочинної діяльності, спрямованої на повне та остаточне позбавлення позивача будь-якої можливості повернення майна або отримання компенсації за його знищення.

Вказані дії суддів становлять не просто бездіяльність щодо вжиття належних заходів забезпечення позову, а є активним сприянням відповідачам у подальшому знищенні арештованого майна, що грубо порушує режим арешту, встановлений у кримінальному провадженні, та перешкоджає здійсненню правосуддя як у цивільній, так і у кримінальній справі.

Надаючи відповідачам можливість продовжувати використання та знищення майна, яке перебуває під арештом у кримінальному провадженні, судді Драгомерецький М.М., Громік Р.Д. та Сегеда С.М. фактично втручаються у кримінальне провадження, підривають ефективність заходів забезпечення, ухвалених слідчим суддею, та створюють перешкоди для збирання речових доказів та встановлення істини у кримінальній справі.

Дії суддів ОСОБА_9 , Громіка Р.Д. та Сегеди С.М. щодо відмови у вжитті заходів забезпечення позову та щодо фактичного дозволу на подальше знищення арештованого майна були вчинені за обставин, коли суддям було відомо не лише про підроблення документів на судно та про арешт, накладений слідчим суддею, але й про те, що судно вже було фактично знищено відповідачами та перетворено на незаконну гідротехнічну споруду, що робить їхню відмову накладати арешт на рештки судна особливо цинічною та такою, що свідчить про повну зневагу до права власності позивача та до обов`язку суду захищати права та законні інтереси сторін у справі.

Відмова суддів накладати арешт на рештки знищеного судна фактично означає, що судді надають відповідачам необмежену свободу дій щодо подальшого розпорядження майном, яке їм не належить та яке вони отримали на підставі підроблених документів, що є формою корупційного сприяння та легалізації результатів злочинної діяльності.

Викладені вище дії суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д. та Сегеди С.М. набувають особливого значення та особливої суспільної небезпеки у контексті того, що ці дії були вчинені після ухвалення Європейським судом з прав людини рішення щодо порушення Україною статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині порушення розумних строків при розгляді цивільної справи No 500/2395/18.

Вказане рішення Європейського суду з прав людини встановило, що держава Україна порушила право позивача на справедливий судовий розгляд у розумні строки, а відповідальність за це порушення, зокрема, покладається на суддів Одеського апеляційного суду, які невиправдано затягували розгляд апеляційної скарги та не вживали належних заходів для забезпечення ефективного та своєчасного розгляду справи.

Отже, судді Драгомерецький М.М., Громік Р.Д. та Сегеда С.М. вже були визнані такими, що допустили порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у цій же справі № 500/2395/18, що підтверджує системний характер їхніх незаконних дій та їхню неспроможність або небажання здійснювати правосуддя відповідно до вимог Конвенції та національного законодавства.

Знищення судна ВИЛ-0224-K, яке сталося внаслідок умисних дій суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д. та Дришлюка А.І. щодо надання дозволу на його використання відповідачами, незважаючи на підроблення документів та арешт майна, відбулося вже після ухвалення рішення Європейського суду з прав людини, що свідчить про те, що навіть констатація порушення Конвенції міжнародною судовою інстанцією не змусила вказаних суддів припинити свою незаконну діяльність та почати здійснювати правосуддя відповідно до закону.

Навпаки, після ухвалення рішення Європейського суду з прав людини судді Драгомерецький М.М., Громік Р.Д. та Сегеда С.М. продовжили свою злочинну діяльність, систематично відмовляючи у вжитті заходів забезпечення позову та фактично сприяючи відповідачам у подальшому знищенні арештованого майна, що свідчить про повну зневагу вказаних суддів до рішень міжнародних судових органів, до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та до принципу верховенства права.

Більше того, вказані дії суддів становлять грубе порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на мирне володіння майном та забороняє позбавлення особи її майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Знищення судна ВИЛ-0224-K внаслідок дій суддів, які надали дозвіл на його використання особами, що не мають на це права, та які відмовилися вжити заходів для збереження хоча б решток майна, становить позбавлення особи її власності не в інтересах суспільства, а в інтересах окремих осіб (відповідачів), та не на умовах, передбачених законом, а всупереч закону, що є грубим порушенням права власності, гарантованого Конвенцією.

На сьогоднішній день є очевидними ознаки змови між суддями Драгомерецьким М.М., Сегедою С.М. та Громіком Р.Д. та відповідачами у цивільній справі № 500/2395/18 з метою ухвалення завідомо неправосудного рішення на користь відповідачів, яке легалізує підроблені документи на так званий пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та санкціонує знищення майна позивача.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М., Сегеди С.М. колегія суддів приходить до наступного.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Також учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 2 ЦПК України встановлено, що неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Тобто процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню. І кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не і з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду справи, створення перешкод опоненту тощо), вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам цивільного судочинства, а отже зловживає ним.

Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 18.12.2025 року, 22.12.2025 року та 25.12.2025 року вже зверталася із заявами у даній справі про відвід суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М., Сегеди С.М. (т.77, а.с.92-99, 128-135, 154-158).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.12.2025 року зазначені заяви про відвід були визнані необґрунтованими. Справу передано іншому судді для вирішення питання про відвід суддів (т.77, а.с.211-213).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.01.2026 року в задоволенні заяв було відмовлено (т.77, а.с.221).

Крім того, 06.01.2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. та судді Сегеди С.М. (т.77, а.с.229-231).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.01.2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. та судді Сегеди С.М. було відмовлено (т.78, а.с.191-192).

12.01.2026 року та 19.01.2026 року ОСОБА_1 знов звернулася із заявами про відвід суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. та судді Сегеди С.М. (т.78, а.с.17-21, 161-165).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.01.2026 року вказані були визнані зловживанням процесуальними правами та заяви залишені без розгляду (т.78, а.с.187-189).

22.01.2026 року та 23.01.2026 року від ОСОБА_1 знов надійшли заяви про відвід суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.01.2026 року заяви ОСОБА_1 були визнані зловживанням процесуальними правами та залишено їх без розгляду. Крім того, попереджено ОСОБА_1 , що у разі безпідставних заяв про відвід суддям Громіку Р.Д., Драгомерецькому М.М. та Сегеді С.М., до неї можуть бути застосовані заходи процесуального примусу, встановлені ст. 144 ЦПК України.

Копія ухвали суду апеляційної інстанції від 29.01.2026 року отримана ОСОБА_1 04.02.2026 року через підсистему Електронний суд.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 від 09.02.2026 року про відвід суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М., Сегеди С.М., колегія суддів приходить до висновку, що вказана заява містить ті самі підстави відводу, що й заяви від 18.12.2025 року, 22.12.2025 року, 25.12.2025 року, 12.01.2026 року, 19.01.2026 року, 22.01.2026 року та 23.01.2026 року.

Таким чином, в даному випадку, звернення заявника із заявами про відвід суддів з тих самих підстав, які вже були предметом розгляду судом апеляційної інстанції, є зловживанням учасників судового процесу своїми процесуальними правами, які призводять до затягування судового процесу, що є неприпустимим.

Як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Верховний Суд, заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 року у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 року у справі № 757/9655/22-к)

Також учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Аналогічні висновки містяться в ухвалі Верховного Суду від 29.08.2022 року у справі № 127/11940/21).

Частинами 3 та 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (ч. 1 ст. 143 ЦПК України).

Заходами процесуального примусу є: попередження, видалення із залу судового засідання , тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, привід, штраф (ст. 144 ЦПК України).

Крім того, у своїй заяві ОСОБА_1 голослівно звинуватила суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М., Сегеду С.М. в тому, що на сьогоднішній день є очевидними ознаки змови між суддями ОСОБА_9 , Сегедою С.М. та Громіком Р.Д. та відповідачами у цивільній справі № 500/2395/18, з метою ухвалення завідомо неправосудного рішення на користь відповідачів, яке легалізує підроблені документи на так званий пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та санкціонує знищення майна позивача.

Апеляційний суд знов звертає увагу заявників на те, що у процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасник судового процесу має ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, суду та конкретних суддів. Суд не має толерувати використання у процесуальних заявах образливих характеристик.

Аналогічного висновку дійшла і Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у своїх постановах від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц, від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, від 07 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19, від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21, від 08 липня 2021 року у справі № 9901/235/20.

В ухвалі Одеського апеляційного суду від 22.01.2026 року вже було звернуто увагу заявника ОСОБА_1 на те, що учасник справи може мати сумніви у тому, чи відповідають дії суду чинному законодавству, а також у неупередженості або об`єктивності суддів. Він вправі висловлювати ці сумніви у поданій до суду заяві про відвід, проте повинен бути стриманим і коректним у словах, утримуватися від надання особистісних характеристик і оцінок, а тим паче від огульних та надуманих звинувачень суддів у вчиненні злочинів (т.78, а.с.187-189).

Аналогічний висновок також міститься, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 199/6713/14-ц.

Неодноразово звертаючись із заявами про відвід суддів, заявник допустила зловживання своїм процесуальним правом на подання заяв про відвід суддів, при цьому виявивши у ній некоректність спілкування із судом і таке зловживання суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на викладене, Одеський апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , використовуючи у заяві про відвід суддів зазначені висловлювання, явно спрямовувала їх як на образу суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. та Сегеди С.М., так і на образу Одеського апеляційного суду, виражаючи при цьому глибоку неповагу до обох, загалом зловжила своїм правом на подання заяв про відвід суддів, використавши відповідне процесуальне право всупереч завданню цивільного судочинства, тобто з іншою метою, ніж виконання такого завдання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до 3-х розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлений прожитковий мінімум для працездатних осіб, який з 1 січня становить 3 328,00 грн.

Як вже зазначалось вище, ОСОБА_1 в ухвалі Одеського апеляційного суду від 29.01.2026 року була попереджена, що у разі безпідставних заяв про відвід суддям Громіку Р.Д., Драгомерецькому М.М. та Сегеді С.М., до неї можуть бути застосовані заходи процесуального примусу, встановлені ст. 144 ЦПК України.

Враховуючи кількісні безпідставні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М., Сегеди С.М. у цивільній справі №500/2395/18, які також містять висловлення заявника, спрямовані як на образу суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. та Сегеди С.М., так і на образу Одеського апеляційного суду, виражаючи при цьому до них глибоку неповагу, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення без розгляду заяву ОСОБА_1 від 09.02.2026 року про відвід суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М., Сегеди С.М. з підстав зловживання учасником справи своїми процесуальними правами та накласти на ОСОБА_1 в порядку ст. 148 ЦПК України штраф у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 3 328, 00 грн. (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок).

Керуючись ст.ст. 44, 148, 381, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Визнати заявуОСОБА_1 від 09.02.2026 року про відвід суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. зловживанням процесуальними правами та залишити її без розгляду.

Стягнути зі ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави штраф у розмірі 3 328, 00 грн. (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок).

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена, в частині накладення штрафу в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї ухвали.

Через участь суддів даної колегії суддів в інших цивільних, адміністративних і кримінальних справах, через надмірне навантаження справ на одного суддю Одеського апеляційного суду, а також через відключення електроенергії в приміщенні Одеського апеляційного суду, повне судове рішення складено 16.02.2026 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький