Справа № 128/577/26
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 «про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини», -

ВСТАНОВИЛА:

12.02.2026 до провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 «про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини», справа №128/577/26, в якій позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Оглянувши позов та наявні до нього документи суд приходить до такого висновку.

Стаття 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» декларує, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України (виключна підсудність) позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Отже, виключну підсудність законом встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, розширеному тлумаченню не підлягає. Правила виключної підсудності діють також у випадку пред`явлення кількох позовних вимог, пов`язаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

Згідно п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013, якою роз`яснено схожі за своєю суттю правовідносини, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Згідно п. 42 цієї ж Постанови, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду у справі № 373/118/20, провадження № 61-20156св21 від 13.04.2022 виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення». Спір, предметом якого є встановлення наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, має виключну підсудність.

Таким чином, на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають з приводу нерухомого майна.

Спір, що виник між сторонами має предметом встановлення наявності поважних причин для пропуску строку для прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини та має виключну підсудність, тобто повинен розглядатись за місцем знаходження земельної ділянки.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, зокрема копії заповіту, судом убачається, що померла спадкодавиця ОСОБА_2 , на спадкове майно якої претендує позивач , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на випадок своєї смерті склала заповіт, яким усе своє майно де б воно не було і з чого не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму сину ОСОБА_1 (позивачу у справі).

Таким чином, судом установлено, що спадкове майно, на яке відкрилась спадщина після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавиці ОСОБА_2 , і на яке претендує позивач як спадкоємець, розташоване на території с. Пеньківка, Літинського району Вінницької області, за місцем реєстрації спадкодавця.

Відповідно до п.п.2 п.1 Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року "Про утворення та ліквідацію районів" у Вінницькій області утворено серед решти Вінницький район (з адміністративним центром у місті Вінниця) у складі територій Агрономічної сільської, Вінницької міської, Вороновицької селищної, Гніванської міської, Іллінецької міської, Липовецької міської, Літинської селищної, Лука-Мелешківської сільської, Немирівської міської, Оратівської селищної, Погребищенської міської, Стрижавської селищної, Сутисківської селищної, Тиврівської селищної, Турбівської селищної, Якушинецької сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Отже село Пеньківка (місцезнаходження нерухомого майна) з дня набрання чинності вказаною Постановою 19.07.2020 року входить до складу Вінницького району Вінницької області на території Стрижавської селищної територіальної громади у зв`язку з реорганізацією районів у Вінницькій області. Натомість до цієї зміни адміністративно-територіального устрою (до 19.07.2020 року) с. Пеньківка було населеним пунктом у складі Літинського району Вінницької області, що також підтверджується копією вищевказаного заповіту, посвідченого секретарем виконкому Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області.

Відповідно до п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Таким чином, судом встановлено, що місцезнаходження нерухомого (спадкового) майна є територія с. Пеньківка колишнього Літинського району Вінницької області.

З положень ч. 9 ст. 187 ЦПК України, вбачається, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи що на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, при цьому уданому випадку, місцезнаходження спадкового майна є територія колишнього Літинського району Вінницької області, тобто за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Вінницького районного суду Вінницької області, тому вищевказана позовна заява підлягає передачі на розгляд за підсудністю разом з доданими до неї документами до Літинського районного суду Вінницької області.

Керуючись ст.ст.30-32, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 «про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини», передати за підсудністю на розгляд до Літинського районного суду Вінницької області, що розташований за адресою: вул. Героїв Чорнобиля, 30, с-ще Літин, Вінницької області, 22300.

Роз`яснити позивачу, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Олена САЄНКО