Справа № 172/187/26
Провадження № 2/172/95/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г.

за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В.

представника позивача Маліцького Д.В.

відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_1 13.12.2024 року о 16 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом «MITSUBISHI COLT» д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить їй, рухалась по правій смузі дороги вул. Соборна, від вул. Садова у напрямку вул. Колота смт. Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку не переконалась, що це буде безпечним, почала здійснювати маневр повороту ліворуч, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та здійснила зіткнення з транспортним засобом марки «RENAULT KANGOO» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження. Вказані дії відповідача порушили вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху. Обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000017 встановлено вину ОСОБА_1 у вищевказаному ДТП, та завданні збитків, а також тілесних ушкоджень. Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2025 р. у справі № 172/1660/25, ОСОБА_1 за вище вказані дії визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «RENAULT KANGOO» д.н.з. НОМЕР_3 , який перебуває у володінні військової частини НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень, і позивачу було завдано матеріальних збитків (з урахуванням вартості відновлювального ремонту) на суму 210906,82 грн. Даний факт підтверджується проведеною авто-товарознавчою експертизою. Станом на день вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача як власника транспортного засобу не була застрахована. Таким чином, військова частина НОМЕР_1 не може відшкодувати завдані збитки та здійснити відновлювальний ремонт за рахунок страхових відшкодувань. Просить суд стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту в сумі 210906,82 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що сума шкоди значно завищена позивачем і взагалі вона відшкодувала шкоду потерпілому.

Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що відповідно до змісту обвинувального акту складеного старшим слідчим ВП № 1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Сараною І.В. за результатами проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000017 від 16.01.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 286 КК України та затвердженого прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області Слончаком М.В. кримінальним правопорушенням завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_3 внаслідок порушень правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом. При цьому, згідно з обвинувальним актом, матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2025 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрите. Стягнуто з ОСОБА_1 процесуальні витрати за проведення експертизи на користь держави в сумі 14708,20 грн. Ухвала суду оскаржена не була і набрала законної сили 20.08.2025 року.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 відшкодувала потерпілому ОСОБА_3 збитки, потерпілий не має до обвинуваченої претензій матеріального або морального характеру, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 відшкодувала завдані нею збитки потерпілому у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , будь-яких відомостей про те, що Військова частина НОМЕР_1 є потерпілою стороною у кримінальному провадженні № 0000017 від 16.01.2025 року суду не надано, як не надано і достовірних та належних доказів заподіяння матеріальної шкоди транспортному засобу марки «RENAULT KANGOO» д.н.з. НОМЕР_3 саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 13.12.2024 року о 16:20 год. в сел. Васильківка за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з урахуванням встановлення відсутності збитків під час досудового розслідуваня.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Військової частини НОМЕР_4 необґрунтований, тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 16, 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 279 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Відмовити у задоволенні позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк