Справа № 362/6274/25
Провадження № 2/362/1712/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2026 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, проведення реального поділу майна в натурі та стягнення судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, перевіривши який, приходжу до висновку, що її необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Ухвалою від 14 серпня 2025 року позов було залишено без руху.

26 серпня 2025 року судом отримано позовну заяву в новій редакції від 20 серпня 2025 року (вх. № 20765 від 26.08.2025 року).

Проте, позовна заява в новій редакції від 20 серпня 2025 року не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України.

До того ж, у позовній заяві в новій редакції від 03 20 серпня 2025 року з`явились нові недоліки.

Зокрема, в порушення пунктів 3 і 4 частини третьої статті 175 ЦПК України, заява не містить:

-дійсну, реальну ціну позову;

-зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Насамперед, заявнику необхідно вказати дійсну, реальну, справжню ціну позову.

У пунктах першому, другому, п`ятому і шостому прохальної частини заяви містяться вимоги про визнання права власності.

У пункті дев`ятому вимоги про стягнення грошових коштів (які не є позовними, про що суд вже роз`яснював позивачу!)!

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна.

Зокрема, позивач просить визнати право власності на цілий будинок і цілу земельну ділянку: по половині за кожною із сторін справи.

Тобто, фактично позивачка просить визнати право власності не на усе вказане нерухоме майно, оскільки дві половини складають ціле.

Як наслідок, ціну позову слід визначати не із половини вартості усього спірного майна, а із цілої його частини.

Отже, якщо позивачка наполягає та просить визнати право власності саме на усе нерухоме майно, а не лише на свою половину, тоді позивачці слід вказати ціну позову, що складається із суми вартості майна (житлового будинку і земельної ділянки).

Також, вимоги пункту дев`ятого прохальної частини заяви не є позовними по своїй суті, оскільки вони не стосуються дій чи бездіяльності відповідача та не можуть бути до нього звернені, оскільки вони взагалі не є предметом спору між сторонами.

Викладене у вказаному пункті прохальної частини позову прохання не є способом захисту цивільних прав який використовується при формулюванні позовних вимог з метою захисту і/або відновлення прав та інтересів які порушені.

Зокрема, вирішення питання про розподіл судових витрат, про що позивачка просить у вказаному пункті прохальної частини заяви, здійснюється судом в силу положень ЦПК України, тобто належить виключно до повноважень суду та не потребує додаткового їх заявлення як позовних.

Тобто, позивачу слід вирішити питання щодо обґрунтованості, доцільності, необхідності заявлення таких позовних вимог та їх формулювання у прохальній частині заяви.

Також, позивачці необхідно врахувати, що вона не має процесуального права заявляти позовні вимоги в інтересах відповідача, адже позов подається на захист прав позивача, а не відповідача.

Як наслідок, позивачці слід вирішити питання стосовно юридичної необхідності та доцільності формулювання заявлених в інтересах відповідача позовних вимог викладених у пунктах другому, четвертому, шостому і восьмому.

Відповідач має право самостійно захищати свої права якщо буде вважати їх порушеними.

У позивача відсутня необхідність заявлення позовних вимог від імені відповідача.

Одночасно, відповідно до пункту 4 частини третьої статті 175 ЦПК України, позивачці необхідно чітко викласти вимоги пунктів третього і сьомого прохальної частини заяви та вказати передбачений законом спосіб захисту права, у який заявник просить поділити спірне майно в натурі, оскільки застосоване формулювання: «провести реальний поділ у натурі та виділити у власність» не відповідає положенням цивільного законодавства та не може бути застосований судом!

Крім того, при подачі позову слід обов`язково дотримуватись вимог статті 177 ЦПК України.

Зокрема, в порушення вимог частини четвертої статті 177 ЦПК України, до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачу необхідно врахувати вимоги частини третьої статті 6 Закону України «Про судових збір», відповідно до якої за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, враховуючи, що у позові заявлено фактично вісім позовних вимог:

-чотири немайнового характеру, про проведення реального поділу в натурі;

і

- чотири майнового характеру, про визнання права власності,

позивачу слід сплатити судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру.

При цьому, суд враховує, що позивач вже сплатив за половину позовних вимог майнового характеру.

Тобто, позивачу слід доплатити судовий збір за іншу половину позовних вимог заявлених в інтересах відповідача, а також, в сумі 4 844 гривні 80 копійок за чотири вимоги немайнового характеру та надати суду відповідний платіжний документ.

До того ж, позивачка додала до заяви докази надсилання відповідачу копій поданих до суду документів.

Однак, вказана дія виконується у випадку подання позову через систему «Електронний суд».

Проте, дану позовну заяву від 20 серпня 2025 року подано засобами поштового зв`язку.

Як наслідок, в порушення вимог частини першої статті 177 ЦПК України, позивач не додав до позовної заяви її копію та копії всіх документів, що додаються до неї для відповідача.

У зв`язку із цим, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви у спосіб: шляхом подання нової редакції позовної заяви, яка б повністю відповідала вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 175, 177, 185, 258 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, проведення реального поділу майна в натурі та стягнення судових витрат.

Повідомити про вказане позивача та надати йому строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя