П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року м. Миколаїв

справа №485/1377/25

провадження №22-ц/812/279/26

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Колосовою О. М.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютс-Агропродукт» на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Квєтки І. А. у приміщенні суду у м. Снігурівка Миколаївської області, за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютс-Агропродукт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога-Плюс» про розірвання договору оренди землі й стягнення заборгованості за орендною платою та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютс-Агропродукт» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В липні 2025 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала наступним.

Позивачка зазначала, що вона є власницею земельної ділянки площею 1,75 га з кадастровим номером :13:000:0122 та земельної ділянки площею 4,17 га з кадастровим номером :13:000:0123, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області.

24 липня 2013 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Райз-Південь» (далі ТОВ «Райз-Південь») був укладений договір оренди вказаних земельних ділянок.

28 липня 2017 року між нею, ТОВ «Райз-Південь» та ТОВ «Ютс-Агропродукт» укладені додаткові угоди №3600011 та №3600012 до договору оренди землі від 24 липня 2013 року, згідно з якими ТОВ «Райз-Південь» передав, а новий орендар ТОВ «Ютс-Агропродукт» прийняв на себе права та обов`язки сторони орендаря. У зв`язку з вказаним договір оренди був викладений у новій редакції.

Відповідно до п.4.1 додаткових угод орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди.

Пунктом 4.4. додаткових угод передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюються з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше).

Згідно з п.4.5. додаткових угод орендна плата вноситься орендарем у такі строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року.

Однак, відповідачем в порушення умов вищевказаного договору орендну плату за 2022-2024 рр. не сплачено, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 34 389,69 грн.

Посилаючись на викладені обставини, та те, що в добровільному порядку відповідач умов договору не виконує, заборгованість з орендної плати за 2022-2024 роки не сплачує, позивачка просила розірвати договір оренди від 24 липня 2013 року з урахуванням додаткових угод від 28 липня 2017 року та стягнути з ТОВ «Ютс-Агропродукт» на її користь орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :13:000:0122 у розмірі 13 509,39 грн, а саме: за 2022 рік 4503,39 грн, за 2023 рік 4503,39 грн та за 2024 рік 4503,39 грн, за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :13:000:0123 у розмірі 20 880,30 грн, а саме: за 2022 рік 6960,10 грн, за 2023 рік 6960,10 грн, за 2024 рік 6960,10 грн, а також судовий збір.

25 липня 2025 року ТОВ «Ютс-Агропродукт» звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі від 24 липня 2013 року, оскільки він не містить істотної умови договору, а саме розміру орендної плати, вирахуваного з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Позивач зазначав, що в порушення вимог чинного законодавства нормативна грошова оцінка земельних ділянок не проводилася, а тому договір оренди є недійсним відповідно до ст.203, 215 ЦК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 1,75 га, кадастровий номер :13:000:0122, укладений між ТОВ «Ютс-Агропродукт» та ОСОБА_1 24 липня 2013 року (у редакції додаткової угоди №3600011 від 28 липня 2017 року до договору оренди землі), право оренди за яким перейшло до ТОВ «Перемога Плюс» на підставі договору №1704/25-21 від 17 квітня 2025 року.

Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 4,17 га, кадастровий номер :13:000:0123, укладений між ТОВ «Ютс-Агропродукт» та ОСОБА_1 24 липня 2013 року (у редакції додаткової угоди №3600012 від 28 липня 2017 року до договору оренди землі), право оренди за яким перейшло до ТОВ «Перемога Плюс» на підставі договору №1704/25-21 від 17 квітня 2025 року.

Стягнуто з ТОВ «Ютс-Агропродукт» на користь ОСОБА_1 заборгованість за орендною платою за договором оренди земельної ділянки від 24 липня 2013 року (кадастровий номер :13:000:0122) за 2023-2024 роки (вже з відрахуванням податків) у сумі 9006,26 грн та заборгованість за орендною платою за договором оренди земельної ділянки від 24 липня 2013 року (кадастровий номер :13:000:0123) за 2023-2024 роки (вже з відрахуванням податків) у сумі 13 920,20 грн.

Стягнуто з ТОВ «Ютс-Агропродукт» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1614,93 грн.

Стягнуто з ТОВ «Перемога-Плюс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968,96 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Ютс-Агропродукт» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка довела належними доказами факт несплати їй відповідачем ТОВ «Ютс-Агропродукт» орендної плати за вказані нею роки.

Однак відповідач звільнений від сплати орендної плати за 2022 рік у зв`язку з окупацією території, де знаходяться орендовані земельні ділянки, а тому вказана вимога не підлягає задоволенню.

Що стосується стягнення з відповідача орендної плати за 2023-2024 рр. та розірвання договорів оренди землі, суд вважав ці вимоги позивачки обґрунтованими, бо відповідач ТОВ «Ютс-Агропродукт», на думку суду, не довів відсутність у нього обов`язку сплачувати орендодавиці орендну плату за ці роки. За такого, оскільки ТОВ «Ютс-Агропродукт» не сплатило позивачці орендну плату за два роки, суд вважав наявні підстави для розірвання договору оренди.

Що стосується зустрічного позову, то суд зазначив, що ТОВ «Ютс- Агропродукт» не довело наявності підстав для визнання договору оренди землі недійсним, оскільки при укладенні як договору оренди, так і додаткових угод до нього сторони погодили всі істотні умови договору.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 , ТОВ «Ютс-Агропродукт» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у повному обсязі у задоволенні позовних вимог позивачки.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначав, що внаслідок збройної агресії російської федерації та тимчасової окупації ТОВ «Ютс-Агропродукт» було позбавлено можливості здійснювати господарську діяльність на орендованих земельних ділянках. Майно підприємства було знищено та викрадено окупаційними військами, що унеможливило нормальне функціонування та виконання договірних зобов`язань. Неможливість використання земельних ділянок через їх розташування на тимчасово окупованій території, фактичне знищення майна Товариства, потенційне замінування та пов`язана з цим загроза життю та здоров`я працівників є прямим наслідком збройної агресії, що об`єктивно унеможливило виконання зобов`язань за договорами оренди.

Доводи інших учасників справи

ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Ютс-Агропродукт», у якому наголошено на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 є власницею двох земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 1,75 га з кадастровим номером :13:000:0122 та площею 4,17 га з кадастровим номером :13:000:0123, які розташовані в межах Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-МК №046101 від 02 липня 2001 року.

24 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Райз-Південь» був укладений договір оренди вказаних земельних ділянок строком на 15 років.

28 липня 2017 року між ОСОБА_1 , ТОВ «Райз-Південь» та ТОВ «Ютс-Агропродукт» укладені додаткові угоди №3600011 та №3600012 до договору оренди землі від 24 липня 2013 року, згідно з якими ТОВ «Райз-Південь» передав, а новий орендар ТОВ «Ютс-Агропродукт» прийняв на себе права та обов`язки сторони орендаря. У зв`язку з вказаним договір оренди був викладений у новій редакції.

Згідно з п.3.1 додаткових угод договори укладено строком до 02 жовтня 2029 року.

Відповідно до п.4.1, 4.2 додаткових угод орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди. З цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). В разі виплати орендної плати авансом за наступні роки, до орендної плати застосовується коефіцієнт індексації, який діє в рік фактичної виплати, в подальшому розмір орендної плати за роки, за які була здійснена виплата орендної плати, в майбутньому не індексується (пункт 4.4 договору).

Відповідно до п.4.5 орендна плата вноситься орендарем у строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надсилання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі. Орендна плата може бути перерахована на користь орендодавця як орендарем, так і за дорученням останнього третьою особою, що вважається належним виконанням умов даного договору.

Пунктом 9.4 додаткових угод на орендаря покладено обов`язок вчасно сплачувати всі належні за договором орендні платежі.

За положеннями п.12.3, 12.4 додаткових угод дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), яке істотно перешкоджає її (їх) використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання даного договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є лише випадки визначені законом. Не вважається підставою для розірвання (припинення) договору затримка до шести місяців в виконанні зобов`язання, передбаченого у п.4.5 даного договору.

Згідно з п.13.2 додаткових угод сторони узгодили, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.12.2017 право оренди вказаних вище земельних ділянок було зареєстровано за ТОВ «Ютс-Агропродукт» на підставі додаткових угод №3500011 та №3500012 від 28 липня 2017 року.

Відповідач ТОВ «Ютс-Агропродукт» не заперечував, що не сплачував позивачці орендну плату за 2022-2024 роки.

17 квітня 2025 року відповідач ТОВ «Ютс-Агропродукт» відчужив право оренди вказаних земельних ділянок позивачки ТОВ «Перемога-Плюс» на строк один рік, що підтверджується договором відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок №1704/25-27 від 17 квітня 2025 року.

Згідно з положеннями п.2.3, 5.1 договору №1704/25-27 до покупця переходять усі права й обов`язки Орендаря щодо земельних ділянок за договорами оренди землі (із змінами та доповненнями додатковими угодами). Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє протягом 1 (одного) року, а щодо невиконаних до цього часу зобов`язань - до повного їх виконання.

З інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №433262701 від 27 червня 2025 року вбачається, що право оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :13:000:0122, :13:000:0123 зареєстровано за ТОВ «Перемога-Плюс» на підставі договору купівлі-продажу №1704/25-27 від 17 квітня 2025 року.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 квітня 2022 року СВ УСБУ в Херсонській області зареєстровано кримінальне провадження №0000075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, за фактом незаконного заволодіння військовослужбовцями російської федерації майном ТОВ «Ютс-Агропродукт» за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією Снігурівської міської військової адміністрації від 28.08.2025 та актом №66 візуального обстеження земельних ділянок від 12.08.2025 земельна ділянка позивачки з кадастровим номером :13:000:0122 не використовується, заросла бур`янами, слідів обробітку землі не виявлено. На земельній ділянці з кадастровим номером :13:000:0123 зібрано врожай зернових сільгоспкультур 2025 року. Пільга зі сплати земельного податку за ці земельні ділянки у 2022-2025 роках не надавалася.

Відповідно до наказів Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року №309 та Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Снігурівська міська територіальна громада у період з 19.03.2022 по 11.11.2022 перебувала у тимчасовій окупації, зараз належить до території можливих бойових дій.

За даними Інтерактивної карти ДСНС на її офіційному сайті за посиланням Розмінування України (https://mine.dsns.gov.ua/) територія Снігурівської територіальної громади Миколаївської області є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (ст.617 ЦК України).

Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із істотних умов договору оренди.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За положеннями частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачка довела належними доказами факт несплати їй відповідачем ТОВ «Ютс-Агропродукт» орендної плати за 2023-2024 рр. За такого у неї є право на стягнення з вказаного відповідача орендної плати за ці роки та розірвання договорів оренди землі через систематичну несплату орендної плати.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Згідно з п.13.2. додаткових угод сторони узгодили, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Підпункт 3 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України визначає, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням такої особливості: власники, користувачі земельних ділянок не несуть відповідальності за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням, що полягає у невикористанні земельної ділянки, право власності, користування якою виникло до введення воєнного стану.

Стаття 11 Закону України «Про протимінну діяльність» передбачає, що після проходження процедури передачі відповідальності щодо очищеної території від операторів протимінної діяльності до місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування держава шляхом видачі сертифіката бере на себе повну відповідальність за відсутність на відповідній території ризиків, пов`язаних із вибухонебезпечними предметами. Повноваження щодо видачі сертифіката покладаються на центр протимінної діяльності та центр гуманітарного розмінування.

Порядок передачі відповідальності щодо очищеної території від операторів протимінної діяльності до місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування визначається нормативними документами у сфері протимінної діяльності (національними стандартами з протимінної діяльності).

Контроль якості розмінування територій, які підлягають передачі від операторів протимінної діяльності до місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, здійснюється акредитованим органом інспектування на безоплатній основі.

За даними Інтерактивної карти ДСНС на її офіційному сайті за посиланням Розмінування України (https://mine.dsns.gov.ua/) територія Снігурівської територіальної громади Миколаївської області є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети.

Доказів проходження у 2023-2024 роках процедури передачі відповідальності щодо очищеної території від операторів протимінної діяльності до місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування суду представлено не було.

За такого колегія суддів вважає, що відповідач ТОВ «Ютс-Агропродукт» з поважних причин не міг обробляти орендовані земельні ділянки у 2023-2024 роках, а отже і сплачувати позивачці орендну плату.

Враховуючи викладене, він звільнений від сплати орендної плати за вказані роки, оскільки орендоване майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

За вказаного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги акт візуального обстеження належних позивачці земельних ділянок від 12 серпня 2025 року, оскільки він доводить, що новий орендар у 2025 році став обробляти ділянку з кадастровим номером :13:000:0123. Доказів безпідставного невиконання відповідачем ТОВ «Ютс-Агропродукт» умов договорів оренди у 2023-2024 роках позивачка суду не представила.

З урахуванням вказаного вимоги позивачки про стягнення орендної плати за 2023-2024 рр. та розірвання договорів оренди землі є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог про розірвання договорів оренди землі, стягнення орендної плати за 2023-2024 рр. та розподілу судового збору з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Рішення суду в іншій частині не переглядається, оскільки не оскаржується.

Щодо судових витрат

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача, скасував рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, то наявні підстави для відшкодування позивачкою відповідачу судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 3100,60 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютс-Агропродукт» задовольнити.

Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2025 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютс-Агропродукт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога-Плюс» про розірвання договорів оренди землі, стягнення орендної плати за 2023-2024 роки та розподілу судового збору скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютс-Агропродукт» судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 3100,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова

Повне судове рішення складено 19 лютого 2026 року.