Номер провадження 2-р/754/4/26
Справа № 754/9279/24
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2026 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Галась І.А, розглянувши заяву представника заявникаКрикунова О.В. про роз`яснення судового рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 липня 2025 року в цивільній справі №754/9279/24 за позовомОСОБА_2 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А. надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 адвоката - Крикунова О.В. про роз`яснення судового рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 липня 2025 року в цивільній справі №754/9279/24 за позовомОСОБА_2 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування.

Вимоги заяви мотивовано тим, що судовим рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04.07.2025 року по справі № 754/9279/24 було вирішено: «Позов ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити. Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру (жиле приміщення у гуртожитку) загальною площею 17,10 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ., що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .»

Позивач звертаючись до суду з позовом про визнання право власності на квартиру, яка належала померлому, керувався Постановою нотаріуса «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.05.2024 року № 59/02/31, який встановив, що померлому належало нерухоме майно - квартира (жиле приміщення в гуртожитку), загальною площею 17,10 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Тією самою постановою нотаріус відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру (жиле приміщення в гуртожитку), загальною площею 17,10 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач у зв`язку з відмовою нотаріуса звернувся до суду з позовом на визнання права власності на майно, на яке нотаріус відмовив видавати свідоцтво про право на спадщину.

Після набуття законної сили рішенням суду, позивач звернувся до державного реєстратора прав власності на нерухоме майно з заявою про реєстрацію права власності за позивачем на підставі рішення суду на нерухоме майно, яке належало померлому спадкодавцю.

Рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій № 81641572 державним реєстратором Набоком Віталієм Миколайовичем було відмовлено позивачу в реєстрації права власності на майно, згідно рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04.07.2025 року по справі № 754/9279/24.

Підставою для відмови, державний реєстратор зазначив наступне:

«Судовим рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04.07.2025 року по справі № 754/9279/24 було вирішено: «Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру (жиле приміщення у гуртожитку) загальною площею 17,10 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 ., що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте при внесенні ідентифікатора об`єкта, 01.3063050.5048703.20230614.51.86.57.54 в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, отримано відомості, щодо кімнати, що розташована: АДРЕСА_2 . Крім того, при здійсненні пошуків у Державному реєстрі прав за заявленою адресою, встановлено відкритий розділ на кімнату в гуртожитку загальною площею 17,10 кв.м., адреса об`єкта нерухомого майна: АДРЕСА_2 .»

Але, позивач, звертаючись до суду, покладався на постанову нотаріуса, якою нотаріус, встановив, що померлому спадкодавцю належала квартира (жиле приміщення у гуртожитку) загальною площею 17,10 кв.м.

Фактично померлому належало всього одне приміщення в гуртожитку - кімната, площею 17,10 кв.м, яку нотаріус назвав квартирою, встановлюючи обсяг спадкового майна.

В матеріалах справи на аркуші 19 містить відповідь нотаріусу від Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації щодо видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло.

В даній відповіді в двох абзацах по різному названо спадкове майно, яке належало померлому.

В абзаці 2 відповіді зазначено, що померлим було приватизовано кімнату АДРЕСА_3 .

В кінці третього абзацу вказано, що позивач ОСОБА_2 не брав участі в приватизації зазначеної квартири, яка належала померлому, а в останньому абзаці вказано листа, адміністрація відмовляє нотаріусу у видачі дублікату свідоцтва про право власності на кімнату.

Отже, фактично мова у всіх документах йде про одне і те саме житлове приміщення, площею 17,10 кв. м. яке належало померлому та знаходилося в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, судове рішення, яким за позивачем визнано право власності на спадкове майно, яке належало померлому, набуло законної сили.

Судове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04.07.2025 року по справі № 754/9279/24, яке набуло законної сили, на даний час не може бути виконано державним реєстратором.

Роз`яснити судове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04.07.2025 року по справі № 754/9279/24, що житлове приміщення квартира (жиле приміщення у гуртожитку) загальною площею 17,10 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ., що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та кімната, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 є одним і тим самим житловим приміщенням, яке належало померлому ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на яке визнано право власності за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04.07.2025 року по справі № 754/9279/24 та яке підлягає державній реєстрації Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, згідно відомостей в реєстрі.

З огляду на вище викладене просять суд роз`яснити рішення суду в частині належності часток сторонам та виправити описки в тексті рішення суду.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1ст. 258 ЦПК України, яка визначає види судових, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Дана норма передбачає підстави для роз`яснення судового рішення у судовому засіданні та визначає, що таке роз`яснення, за своєю суттю, є одним із способів усунення недоліків судового рішення, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Суд звертає увагу, що роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

У п. 21постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення в цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 р. зазначено, що відповідно до ст.221ЦПК України (2001року) слідує, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст.124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню).

Також, виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Отже, роз`яснення рішення це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Досліджуючи подану заяву на предмет наявності підстав для її задоволення, суд виходить з того, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України викладені в ухвалі 13 липня 2016 року у справі № 21-452п16.

Згідно зі статтею 269 ЦПК України, суд має право з власної ініціативи або за заявою учасника справи виправити допущені в рішенні описки чи арифметичні помилки.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 липня 2025 року визнано заОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру (жиле приміщення у гуртожитку) загальною площею 17.10 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

Також матеріали справи містять Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 81641572 від 31 жовтня 2025 року державним реєстратором Набоком Віталієм Миколайовичем яким відмовлено позивачу в реєстрації права власності на майно, згідно рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04.07.2025 року по справі № 754/9279/24.

Підставою для відмови, державний реєстратор зазначив наступне:

«Судовим рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04.07.2025 року по справі № 754/9279/24 було вирішено: «Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру (жиле приміщення у гуртожитку) загальною площею 17,10 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 ., що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте при внесенні ідентифікатора об`єкта, 01.3063050.5048703.20230614.51.86.57.54 в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, отримано відомості, щодо кімнати, що розташована: АДРЕСА_2 . Крім того, при здійсненні пошуків у Державному реєстрі прав за заявленою адресою, встановлено відкритий розділ на кімнату в гуртожитку загальною площею 17,10 кв.м., адреса об`єкта нерухомого майна: АДРЕСА_2 .».

Відповідно до ст. 382 ЦК України (Квартира як об`єкт): Квартира - це ізольоване приміщення, призначене для проживання. Кімната в гуртожитку, що має окремий вхід, статус жилої площі, також є ізольованим житлом.

Відповідно до ст. 65-1 ЖК України (Приватизація): Дозволяє приватизацію жилих приміщень у гуртожитках (кімнат), прирівнюючи їх за статусом до квартир.

Окрім цього суд зазначає, що вулиця Космонавта Волкова у місті Києві перейменована на вулицю Поповича Космонавта , а тому адреси: « АДРЕСА_2 » та « АДРЕСА_2 » є однією і тією ж адресою одного й того ж об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 7 Закону України «Про географічні назви» та Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», перейменування вулиці є зміною реквізиту адреси об`єкта нерухомого майна та не змінює його місцезнаходження, індивідуалізуючих характеристик, правового режиму та не припиняє прав на нього.

Також, Рішенням Київської міської ради від 23 березня 2023 року № 6276/

63117 вулиця Космонавта Волкова була перейменована на вулиці Поповича Космонавта .

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку що заява підлягає до задоволенню.

Керуючись ст.. 269, 271 ЦПК України, ст. 382 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Роз`яснити рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 липня 2025 року у цивільній справі №754/9279/24, зазначивши, що житлове приміщення квартира (жиле

приміщення у гуртожитку) загальною площею 17,10 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ., що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та кімната 6, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , є одним і тим самим житловим приміщенням, яке належало померлому ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: