Справа № 683/319/26
У Х В А Л А

05 лютого 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі судді Кутасевич О.Г. ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Миролюбленської сільської ради про визнання недійсною додаткової угоди до договору найму (оренди) земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

02 лютого 2026 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Старокостянтинівського районного суду з позовом до Миролюбленської сільської ради про визнання недійсною додаткової угоди від 26 лютого 2024 року про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 та Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 09 січня 2003 року.

Уважаю, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 ЦПК України загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Як убачається зі змісту позовної заяви, представник позивача вказує, що ОСОБА_2 не є стороною договору оренди земельної ділянки від 09 січня 2003 року, а відтак не може бути стороною додаткової угоди про внесення змін до нього договору.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 09 січня 2003 року Старокостянтинівська районна державна адміністрація в особі голови районної адміністрації та ОСОБА_2 уклали договір, відповідно до якого орендодавець на підставі розпорядження від 25 листопада 2002 року №249/2002 та додатка до нього надало, а орендар прийняв в тимчасове платне користування на умовах оренди землі на території Миролюбленської сільської ради Старокостянтинівського району, (згідно з планом (схемою) земельної ділянки, що додається до договору оренди), площею 39,00 га, яка надається у тимчасове платне користування на умовах оренди строком на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зі змісту рішення Господарського суду Хмельницької області від 23 лютого 2021 року, яке набрало законної сили, копія якого надана представником позивача, суд встановив, що на підставі договору оренди землі від 09.01.2003р. Старокостянтинівська районна державна адміністрація передала в тимчасове платне користування ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 39 га на території Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та використовувалась ним для ведення товарного сільськогосподарського виробництва фермерським господарством "Червона калина".

ОСОБА_2 отримав земельну ділянку площею 39,00 га за договором оренди від 09.01.2003 р., будучи на той час головою ФГ "Червона калина", яке створено 22.10.2002 р., після отримання земельної ділянки не проводив реєстрацію нового фермерського господарства, відповідно, з огляду на визначену п. 1 договору оренди від 09.01.2003 р. ціль оренди (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), суд дійшов висновку про використання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вже створеним фермерським господарством - ФГ "Червона калина".

Відповідно до статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі №922/989/18 дійшла висновку, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки. Також у цій постанові вказано, що Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 615/2197/15-ц).

У зв`язку з викладеним, стороною у спорі про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 09.01.2003 р. може бути виключно фермерське господарство як юридична особа.

Відповідно до вимог ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Укладаючи 26 лютого 2024 року додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 09 січня 2003 року, Миролюбленська сільська рада в особі голови ОСОБА_4 діяла на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування».

Ураховуючи викладене, стороною договору оренди земельної ділянки від 09 січня 2003 року є не фізична особа ОСОБА_2 , а Фермерське господарство «Червона калина», головою якого є Червятюк І.Г.

Отже, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, приходжу до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а натомість є господарським спором, який має бути вирішений саме господарським судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи викладене керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Миролюбленської сільської ради про визнання недійсною додаткової угоди від 24 лютого 2024 року до договору найму (оренди) земельної ділянки від 09 січня 2003 року відмовити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: