КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/6939/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

19 лютого 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Сушко Л.П., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до народного депутата України ОСОБА_2 , Апарату Верховної Ради України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, 07 січня 2026 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Матеріали вказаної цивільної справи надійшли до Київського апеляційного суду 18 лютого 2026 року.

Разом з тим, вищевказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Печерського районного суду міста Києва було ухвалено 19 лютого 2025 року, а апеляційна скарга подана 07 січня 2026 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Позивач у своїй апеляційній скарзі зазначив, що копію вищезазначеного рішення було отримано на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 09 грудня 2025 року.

Однак, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2025 року, а заява про поновлення процесуального строку позивачем не подавалася і не зазначалось про таке прохання в апеляційній скарзі, відтак вона підлягає залишенню без руху для подачі належним чином оформленої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням поважних підстав для його поновлення, так як можливість вирішення цього питання при відсутності такої заяви за власною ініціативою суду законом не передбачена.

Крім того, подана апеляційна скарга не оплачена судовим збором.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»

Вивчивши зазначене клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у своїх позовних вимогах просив суд визнати незаконним та скасувати рішення-подання, визнати незаконним та скасувати розпорядження, визнати незаконним та скасувати запис у трудовій книжці, поновити позивача на роботі, стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу та стягнути на користь позивача моральну шкоду у розмірі 250 000 грн.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 755/12623/19, спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 537/4343/20 викладено висновок про те, що «в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі позивач звільнений від сплати судового збору».

Аналізуючи норму п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» слід дійти висновку, що особа, право якого порушене у трудових правовідносинах і яка у зв`язку з цим подає позов звільняється від сплати судового збору саме за подання позовної заяви про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі та має обов`язок щодо сплати судового збору за іншими вимогами, які не належать до вимог, визначених у п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, ОСОБА_1 за подання до суду позову в частині вимоги про стягнення моральної шкоди не звільняється від сплати судового збору, а тому зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

За подання позову у частині вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 250 000 грн підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2500 грн (1 відсоток від ціни позову), тому за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду передбачена сплата судового збору у розмірі 3750 грн (три тисячі сімсот п`ятдесят) (2500*150 %).

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором за такими реквізитами: рахунок отримувача: UA0026010, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101, код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783‚ банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа) При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 357 ЦПК України, відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України, її слід залишити без руху.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2025 року, залишити без руху, і надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення особі, яка подала апеляційну скаргу, ухвали.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Л. П. Сушко