Номер провадження: 22-ц/813/954/26
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Коновалової В.А.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідачі - Свято-Архангело-Михайлівський жіночий монастир Одеської єпархії Української православної церкви, громадська організація «Юридична порада», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Калінюк Олег Борисович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

клопотання ОСОБА_2 в особі свого представника Марченко Клари Борисівни про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2024 року, ухвалене Приморським районним судом м. Одеси у складі: судді Чернявської Л.М. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Свято-Архангело-Михайлівського жіночого монастиря Одеської єпархії Української православної церкви, громадської організації «Юридична порада», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюка Олега Борисовича про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

21 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Свято-Архангело-Михайлівського жіночого монастиря Одеської єпархії Української православної церкви, громадської організації «Юридична порада» про визнання заповітів недійсними, в якому із посиланням як на правове обґрунтування свої вимог на положення 11-16, 30-31, 181-182, 316-319, 325, 328, 355-356, 1216-1223, 1226, 1247-1248,1257-1258, 1261, 1267-1270 ЦК України просив: визнати недійсним заповіт, посвідчений 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б. та зареєстрованим у реєстрі за № 21, за яким ОСОБА_4 заповіла Свято-Архангело-Михайлівському жіночому монастирю Одеської єпархії Української православної церкви належні їй частку квартири АДРЕСА_1 ; частку квартири АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 , та заповіт, посвідчений 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б. та зареєстрованим в реєстрі за № 22, за яким ОСОБА_4 заповіла Свято-Архангело-Михайлівському жіночому монастирю Одеської єпархії Української православної церкви та Громадській організації «Юридична порада» по 1/2 частці, в рівних частках кожному, належну їй частку квартири АДРЕСА_4 .

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що, на його думку, обидва відповідачі скористались хворобою його матері ОСОБА_4 , її безпорадністю та тяжким психічним станом, зумовленим хворобою, обмеженою спроможністю розуміти значення та наслідки своїх дій, а тому волевиявлення ОСОБА_4 на складання оскаржуваних заповітів не було вільним і не відповідало волі його матері та було нав`язано психологічним впливом або тиском з боку відповідачів (т. 1, а.с. 2-4).

27 серпня 2018 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (т. 1, а.с. 20-21).

22 червня 2018 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до Свято-Архангело-Михайлівського жіночого монастиря Одеської єпархії Української православної церкви, громадської організації «Юридична порада», третя особа ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, в якому із посиланням як на правове обґрунтування свої вимог на положення 11-16, 30-31, 181-182, 316-319, 325, 328, 355-356, 1216-1223, 1226, 1247-1248,1257-1258, 1261, 1267-1270 ЦК України просив: визнати недійсним заповіт, за яким ОСОБА_4 заповіла належне їй нерухоме майно Свято-Архангело-Михайлівському жіночому монастирю Одеської єпархії Української православної церкви та Громадській організації «Юридична порада».

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що, на його думку, обидва відповідачі скористались хворобою його матері ОСОБА_4 , її безпорадністю та тяжким психічним станом, зумовленим хворобою, обмеженою спроможністю розуміти значення та наслідки своїх дій, а тому волевиявлення ОСОБА_4 на складання оскаржуваних заповітів не було вільним і не відповідало волі його матері та було нав`язано психологічним впливом або тиском з боку відповідачів (т. 2, а.с. 4-6).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.06.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі (т. 2, а.с. 29-30).

05.09.2018 ОСОБА_2 подав заяву про зміну предмету позову, в якій просив: визнати недійсним заповіт, посвідчений 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б. та зареєстрованим у реєстрі за № 21, за яким ОСОБА_4 заповіла Свято-Архангело-Михайлівському жіночому монастирю Одеської єпархії Української православної церкви належні їй частку квартири АДРЕСА_1 ; частку квартири АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 , та заповіт, посвідчений 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б. та зареєстрованим в реєстрі за № 22, за яким ОСОБА_4 заповіла Свято-Архангело-Михайлівському жіночому монастирю Одеської єпархії Української православної церкви та Громадській організації «Юридична порада» по 1/2 частці, в рівних частках кожному, належну їй частку квартири АДРЕСА_4 (т. 2, а.с. 116-117).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2019 об`єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Свято-Архангело-Михайлівського жіночого монастиря Одеської єпархії Української православної церкви, громадської організації «Юридична порада», третя особа ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Свято-Архангело-Михайлівського жіночого монастиря Одеської єпархії Української православної церкви, громадської організації «Юридична порада» про визнання заповітів недійсними. Присвоєно зведеній цивільній справі № 522/11072/18 (т. 2, а.с. 244).

В ході розгляду справи від позивачів надходили клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої запропоновано поставити наступні запитання:

1) Чи виконано підпис та рукописний текст від імені ОСОБА_4 на заповіті № 22, посвідченому 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., особисто громадянкою ОСОБА_4 чи ці підпис та рукописний текст виконані іншою особою?

2) Чи виконано підпис та рукописний текст від імені ОСОБА_4 на заповіті № 21, посвідченому 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б, особисто громадянкою ОСОБА_4 чи ці підпис та рукописний текст виконані іншою особою?

3) Якщо підписи та рукописні тексти від імені ОСОБА_4 на заповітах № 21 та № 22, посвідчених 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., виконані особисто ОСОБА_4 , то чи не перебувала вона у незвичайному стані? (т. 1, а.с. 147-148, т. 2, а.с. 122-124).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2024 відмовлено представнику ОСОБА_2 у задоволені клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Свято-Архангело-Михайлівського жіночого монастиря Одеської єпархії Української православної церкви, громадської організації «Юридична порада», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Олега Борисовича про визнання заповіту недійсним (т. 5, а.с. 33-34).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Свято-Архангело-Михайлівського жіночого монастиря Одеської єпархії Української православної церкви, громадської організації «Юридична порада», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюка Олега Борисовича про визнання заповіту недійсним - залишено без задоволення (т. 5, а.с. 62-65).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 просив скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2024 року по справі № 522/11072/18 за позовами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Свято-Архангело-Михайлівського жіночого монастиря Одеської Єпархії Української православної церкви та Громадської організації «Юридична Порада», третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус міського нотаріального округу Калінюк Олег Борисович про визнання заповіту недійсним, якою відмовлено у задоволенні клопотанні про призначення почеркознавчої експертизи

та постановити ухвалу про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання:

1) Чи виконано підпис та рукописний текст від імені ОСОБА_4 на заповіті №22, посвідченому 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., особисто громадянкою ОСОБА_4 чи ці підпис та рукописний текст виконані іншою особою?

2) Чи виконано підпис та рукописний текст від імені ОСОБА_4 на заповіті №21, посвідченому 09.01.2018р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., особисто громадянкою ОСОБА_4 чи ці підпис та рукописний текст виконані іншою особою?

3) Якщо підписи та рукописні тексти від імені ОСОБА_4 на заповітах № 21 та № 22, посвідчених 09.01.2018р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., виконані особисто громадянкою ОСОБА_4 , то чи не перебувала вона у незвичайному стані?

Проведення судової почеркознавчої експертизи доручити ОДЕСЬКОМУ НАУКОВО ДОСЛІДНОМУ ІНСТИТУТУ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ (, 65000, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8).

Зобов`язати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюка Олега Борисовича ( АДРЕСА_5 ) надати оригінали заповітів № 21 та № 22, посвідчених 09.01.2018.

Зобов`язати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Черненка Ігоря Петровича ( АДРЕСА_6 ) надати оригінал заповіту № 22, посвідченого 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., що був наданий ГО «Юридична порада» до матеріалів спадкової справи № 8/2018 (номер у Спадковому реєстрі 62099344).

Скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2024 року по справі № 522/11072/18 за позовами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Свято-Архангело-Михайлівського жіночого монастиря Одеської Єпархії Української православної церкви та Громадської організації «Юридична Порада», третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус міського нотаріального округу Калінюк Олег Борисович про визнання заповіту недійсним, яким у задоволенні позову відмовлено, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги є те, що:

- Предметом спору є визнання недійними заповітів через те, що заповідач не могла, за станом свого здоров`я як онкологічно-хвора людина розуміти значення своїх дій та давати їм належну оцінку. Тому у рішенні мали бути відображені міркування та висновки суду, виходячи із аналізу конкретних доказів. При цьому, у рішенні відсутні посилання на медичні документи, які є у матеріалах справи та свідчать про хворобу ОСОБА_4 , та її стан на момент посвідчення заповітів;

- за медичними документами, які є у матеріалах справи, додавались до позовної заяви (виписні епікризи), ОСОБА_4 перенесла в 2016 році операцію на жовчному міхуру з ускладненнями розлиттям жовчного перитоніту, тривало лікувала зовнішній жовчний свищ, в листопаді 2017 року їй поставили діагноз рак підшлункової залози IV ст. з ускладненнями канцероматозом черевної порожнини, асцитом, механічною жовтухою та кахексію. При цьому, кахексія клінічний синдром, що супроводжується великою втратою маси тіла, атрофією м`язів, різким виснаженням, зниженням активності, фізіологічних та психічних процесів. Це такий стан, при якому людина не має змогу самостійно приймати рішення;

- судом не вивчались і інші докази, які надавались позивачами разом із поясненнями та доводами щодо обставин справи після допиту свідків та заява про встановлення додаткового строку для подання доказів та описом документів (доказів), якими обґрунтовувались пояснення та доводи щодо обставин справи після допиту свідків від 19.04.2023 (є посилання в описовій частині рішення). Позивачами надавались до суду величезна кількість фіскальних чеків, квитанцій та інших документів, які підтверджують обставини, на які позивачі посилаються, як на підставу позову. Однак, суд не дає їм правової оцінки, навіть не згадує у рішенні.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.11.2024 за вказаною апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду (т. 5, а.с. 91-92, 97-98), останнє судове засідання в якій призначено на 27.01.2026 о 16.40 год.

26.01.2026 через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи без участі позивачів та їх представника, в якому, зокрема, просила скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2024, якою відмовлену у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та постановити ухвалу про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити запитання:

1) Чи виконано підпис та рукописний текст від імені ОСОБА_4 на заповіті № 22, посвідченому 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., особисто громадянкою ОСОБА_4 чи ці підпис та рукописний текст виконані іншою особою?

2) Чи виконано підпис та рукописний текст від імені ОСОБА_4 на заповіті № 21, посвідченому 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., особисто громадянкою ОСОБА_4 чи ці підпис та рукописний текст виконані іншою особою?

3) Якщо підписи та рукописні тексти від імені ОСОБА_4 на заповітах № 21 та № 22, посвідчених 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., виконані особисто громадянкою ОСОБА_4 , то чи не перебувала вона у незвичайному стані?

Проведення судової почеркознавчої експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8).

Зобов`язати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюка Олега Борисовича ( АДРЕСА_5 ) надати оригінали заповітів № 21 та № 22, посвідчених 09.01.2018.

Зобов`язати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Черненка Ігоря Петровича ( АДРЕСА_6 ) надати оригінал заповіту № 22, посвідченого 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., що був наданий ГО «Юридична порада» до матеріалів спадкової справи № 8/2018 (номер у Спадковому реєстрі 62099344).

У судове засідання 27.01.2026 учасники справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. Зокрема, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлені у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, оскільки їх повноважний представник ОСОБА_3 судову повістку-повідомлення на 27.01.2026 отримала в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» 18.12.2025 о 04:04:36, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (т. 5, а.с. 135). Від представників відповідачів ГО «Юридична допомога» - Розенбойма Ю.О. та Свято-Архангело-Михайлівського жіночого монастиря Одеської єпархії Української православної церкви Субботіної Л.В. надійшла спільна заява про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Калінюк О.Б. повідомлений у відповідності до вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки судова повістка-повідомлення на 27.01.2026 повернулася до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 5, а.с. 139-140 зв.).

Вказане в силу положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що клопотання частково підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

За ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємної згоди, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно з Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, а саме пунктами 1.1-1.3 передбачено, що основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Орієнтовний перелік вирішуваних питань:

Чи виконано рукописний текст (рукописні записи) у документі (назва документа та його реквізити, графа, рядок) певною особою?

Чи виконані рукописні тексти (рукописні записи) у документі (документах) (назва документа та його реквізити, графа, рядок) однією особою?

Чи виконано підпис від імені особи (прізвище, ім`я, по батькові особи, від імені якої зазначено підпис) у документі (назва документа та його реквізити, графа, рядок) тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

Чи виконано рукописний текст у документі (назва документа та його реквізити, графа, рядок) під впливом збиваючих факторів (природних, штучних)?

Чи виконано підпис від імені особи (прізвище, ім`я, по батькові особи, від імені якої зазначено підпис) у документі (назва документа та його реквізити, графа, рядок) під впливом збиваючих факторів (природних, штучних)?

Особою якої статі виконано рукописний текст?

До якої групи за віком належить виконавець рукописного тексту?

Для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.

Крім того, висновку експерта, як будь-якому іншому доказу, мають бути притаманні такі властивості як належність (ст. 77 ЦПК) та допустимість (ст. 78 ЦПК).

Звертаючись до суду із теперішнім позовом, позивач ОСОБА_2 , який є заявником по теперішньому апеляційному провадженню, як підставу для визнання недійними оспорюваних заповітів, зроблених його матір`ю, посилався саме на те, що відповідачі скористались хворобою його матері ОСОБА_4 , її безпорадністю та тяжким психічним станом, зумовленим хворобою, обмеженою спроможністю розуміти значення та наслідки своїх дій, а тому волевиявлення ОСОБА_4 на складання оскаржуваних заповітів не було вільним і не відповідало волі його матері та було нав`язано психологічним впливом або тиском з боку відповідачів.

Інших підстав для визнання оспорюваних правочинів недійсними ним не зазначалося.

Оскільки суд розглядає справи у відповідності до таких засад цивільного судочинства як диспозитивність - не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК), та змагальності сторін - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України), то наведене у сукупності свідчить про те, що предметом доказування по справі є саме безпорадність та тяжкий психічний стан спадкодавця ОСОБА_4 , зумовлені хворобою, обмежена спроможність розуміти значення та наслідки своїх дій, через що волевиявлення ОСОБА_4 на складання оскаржуваних заповітів не було вільним і не відповідало її волі та було нав`язано психологічним впливом або тиском з боку відповідачів, а не підписання чи не підписання особисто ОСОБА_4 оспорюваних заповітів.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції позивачі заявляли клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просили поставити тотожні запитання, що і в клопотанні, поданому суду апеляційної інстанції, однак вказане клопотання позивача ОСОБА_2 судом першої інстанції залишено без задоволення, а позивача ОСОБА_1 не розглянутим.

Проте, оскільки скаржником по справі є лише позивач ОСОБА_2 , то у відповідності до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додаткового поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Тобто, лише в межах заявленого ОСОБА_2 клопотання.

Відмовляючи у проведенні судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що під час звернення до суду з відповідним позовом та розгляду справи, позивачами не заявлялась підстава позову, як підроблення підпису померлої ОСОБА_4 , для визнання заповіту недійсним, а відтак суд дійшов висновку, що представником позивачів не обґрунтовано доцільність призначення почеркознавчої експертизи в рамках даної справи.

Також, суд вважав за необхідне зазначити, що почеркознавча експертиза дозволяє вирішувати ідентифікаційні та неідентифікаційні завдання, які виникають, зокрема, у цивільному судочинстві. Предмет почеркознавчої експертизи складають факти та обставини, які експерти встановлюють на основі спеціальних знань у галузі судового почеркознавства, що структурно входить у криміналістичну техніку.

Об`єктами судово-почеркознавчої експертизи є, зокрема, підписи (вид рукопису, який відображає прізвище, ім`я, по батькові особи у вигляді букв та (або) умовних писемних знаків та має призначення засвідчити особу).

Основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, цифрових записів і підпису.

Вирішенні питань, які ставляться перед експертом, можливе лише при правильно зібраному порівняльному матеріалі зразках почерку (підпису) передбачуваного виконавця. Для проведення досліджень експертові треба надати вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка ідентифікується.

Необхідною умовою наданих на експертизу зразків є їх достовірність, тобто безсумнівна належність рукописів (підписів) особі, зразками почерку якої вони слугують.

До числа основних вимог, які необхідно виконувати при відборі порівняльного матеріалу зразків, відносяться їх належна якість та достатня кількість.

Під належною якістю зразків розуміється їх порівнянність з досліджуваним документом щодо часу виконання, темпу письма, виду документа, мови, матеріалу письма, способу виконання та, якщо можливо, за змістом та умовами виконання документа.

Достатня кількість зразків означає такий їх обсяг, який забезпечує можливість повного та всебічного співставлення всіх ознак почерку, які є в досліджуваному тексті (підпису).

Отже, суд вважав за потрібне зазначити, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази для призначення почеркознавчої експертизи (зразки почерку /підпису/ передбачуваного виконавця), що будуть надані на експертизу.

Також, суд взяв до уваги, що представником позивача не обґрунтовано доцільність призначення судово-почеркознавчої експертизи та яким чином зазначена експертиза буде доводити підставу даного спору.

Разом з цим, суд вважав за необхідне роз`яснити представнику позивачів щодо можливості проведення самостійно зазначених експертиз.

З цього приводу, колегія суддів звертає увагу на те, що у справі про оспорювання правочину, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, позивач має довести не тільки стан фізичної особи в момент вчинення правочину (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо), але й те, що під впливом такого стану фізична особа не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ним (див. постанову Верховного Суду від 30 травня 2024 року, справа № 229/7156/19).

У постанові від 18 березня 2020 року в справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всім доказам, якими суд керувався при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Відмовляючи у призначенні по справі судової криміналістичної почеркознавчої експертизи, суд хоча і зазначив частково правильно про неузгодженість питань щодо виконавця підписів у заповітах предмету доказування по справі, проте залишив поза увагою наступне.

Відповідно до п. 1.1. розділу 1 «Криміналістичні експертизи» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Тобто третє питання клопотання заявника охоплюється завданнями вказаного виду криміналістичної експертизи.

Таким чином, при оспорюванні дійсності заповіту, посвідченого незадовго до смерті спадкодавця, забезпечення повного та всебічного з`ясування обставин справи є обов`язком суду та за конкретний обставин справи суд повинен сприяти сторонам у забезпеченні доказів, зокрема, шляхом призначення у справі експертизи задля перевірки позицій обох сторін та підтвердження чи спростування їх доводів, викладених у заявах по суті справи.

За таких обставин, оскільки експертиза судом першої інстанції у даній справі проведена не була, а така є необхідною для перевірки доводів, викладених як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення за результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за можливе частково задовольнити клопотання сторони позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої необхідно поставити запитання перед експертами: Чи перебувала ОСОБА_4 у незвичайному стані при підписанні та виконанні рукописного тексту на заповітах № 21 та № 22, посвідчених 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., оскільки відмовляючи у задоволенні клопотання в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зосередив свою увагу лише на підписанні / не підписанні ОСОБА_4 заповіту та не надав оцінки перебуванню третього питання в межах предмету доказування, а отже таке свідчить про часткову обґрунтованість клопотання.

Як порівняльний матеріал в розпорядження експерта слід надати витребувані судом першої інстанції та наявні в матеріалах справи наступні документи:

- оригінал заяви-договір банківського вкладу № 270997/2005 від 14.11.2017;

- оригінал заяви-договір банківського вкладу № 270995/2005 від 14.11.2017;

- оригінал заяви-договір банківського вкладу № 270343/2005 від 13.11.2017;

- оригінал заяви-договір банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) № 1684397 від 14.11.2017;

- оригінал заяви-договір банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) № 1683975 від 13.11.2017;

- опитувальний лист клієнта-фізичної особи ОСОБА_4 від 01.08.2017, які розташовані у файлі аркуша справи 36 у 3 томі матеріалів цивільної справи № 522/11072/18.

Щодо першого та другого питання, ініційованих в даному клопотанні, то такі задоволенню не підлягають, оскільки не входять до предмету доказування у даній справі та не охоплюють правових підстав позовів, з якими звернулися до суду позивачі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку призначення судом експертизи - на час проведення експертизи, тому на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст. 81, 84, 103, 104, 253, 260, 367, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 в особі свого представника Марченко Клари Борисівни про призначення судової почеркознавчої експертизи задовольнити частково.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Свято-Архангело-Михайлівського жіночого монастиря Одеської єпархії Української православної церкви, громадської організації «Юридична порада», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюка Олега Борисовича про визнання заповіту недійсним судову почеркознавчу експертизу.

Проведення судової почеркознавчої експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8).

На вирішення судової почеркознавчої експертизи поставити запитання:

Чи перебувала ОСОБА_4 у незвичайному стані при підписанні та виконанні рукописного тексту на заповітах № 21 та № 22, посвідчених 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б.?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку і за відмову від дачі висновку за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

В розпорядження експертів надати матеріалами цивільної справи № 522/11072/18, провадження № 22-ц/813/954/26, № 22-ц/813/965/26, наявні в матеріалах справи наступні документи:

- оригінал заяви-договір банківського вкладу № 270997/2005 від 14.11.2017;

- оригінал заяви-договір банківського вкладу № 270995/2005 від 14.11.2017;

- оригінал заяви-договір банківського вкладу № 270343/2005 від 13.11.2017;

- оригінал заяви-договір банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) № 1684397 від 14.11.2017;

- оригінал заяви-договір банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) № 1683975 від 13.11.2017;

- опитувальний лист клієнта-фізичної особи ОСОБА_4 від 01.08.2017, які розташовані у файлі аркуша справи 36 у 3 томі матеріалів цивільної справи № 522/11072/18

Зобов`язати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюка Олега Борисовича ( АДРЕСА_5 ) надати в розпорядження експерта оригінали заповітів № 21 та № 22, посвідчених 09.01.2018, через Одеський апеляційний суд.

Зобов`язати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Черненка Ігоря Петровича ( АДРЕСА_6 ) надати в розпорядження експерта оригінал заповіту № 22, посвідченого 09.01.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., що був наданий ГО «Юридична порада» до матеріалів спадкової справи № 8/2018 (номер у Спадковому реєстрі 62099344), через Одеський апеляційний суд.

Роз`яснити приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Калінюку Олегові Борисовичу та приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Черненкові Ігорю Петровичу, що у відповідності до ч. 7-9 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Копію ухвали для її виконання направити приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Калінюку Олегові Борисовичу та приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Черненкові Ігорю Петровичу.

Роз`яснити учасникам процесу положення ст. 109 ЦПК України, а саме, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Встановити експерту строк для проведення експертизи 60 днів з дня отримання копії ухвали та матеріалів даної цивільної справи.

Витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи покласти на ОСОБА_2 .

Після отримання Одеським апеляційним судом витребуваної документації або надання відповідних відповідей матеріали цивільної справи № 522/11072/18, провадження № 22-ц/813/954/26, № 22-ц/813/965/26, направити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8) разом з ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 січня 2026 року для виконання.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали 27 січня 2026 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

В.В. Кострицький