Справа № 550/128/26
Провадження № 2/550/236/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Литвин В.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він фінанс»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Ухвалою судді від 18.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

До позовної заяви позивачем додано клопотання про витребування доказів, зокрема, позивач просить суд витребувати у АТ КБ «Приватбанк» інформацію, чи є номер телефону НОМЕР_1 фінансовим номером телефону за рахунком, що належить ОСОБА_1 , а також інформацію щодо перерахування 8900,00 грн. на картковий рахунок, що належить ОСОБА_1 , номер маски-картки № НОМЕР_2 , через транзакції 15.04.2019 - 6100,00 грн., 18.04.2019 - 2800,00 грн.

Клопотання обґрунтоване тим, що вказана інформація становить банківську таємницю.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Крім того, за змістом ст.ст. 83, 84 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане позивачем разом з поданням позовної заяви. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Тобто, з наведеного вбачається, що клопотання учасника справи про витребування доказів має бути обґрунтоване об`єктивною неможливістю такого учасника (позивача в даному випадку) самостійно отримати та надати такий доказ.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем пред`явлено вимоги до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між відповідачкою і ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» (первісний кредитор), право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі договору відступлення права вимоги.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно з положеннями ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.

З наведеного вбачається, що саме від первісного кредитора позивач мав отримати документи, які засвідчують права нового кредитора за кредитним договором, право вимоги за яким набуто позивачем.

При цьому, позивач не вказує причин неможливості ним, як стороною договору (новим кредитором), самостійно подати докази укладання та виконання умов кредитного договору, а саме персональних даних позичальниці, перерахування суми кредиту відповідачці, а також про вжиті ним заходи для отримання цих доказів самостійно (щодо отримання їх від первісного кредитора), докази вжиття таких заходів.

За таких обставин, неподання позивачем суду доказів, які він просить суд витребувати, не спричинене наявною у позивача об`єктивною неможливістю їх подання, а отже клопотання позивача про витребування доказів є необґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

З наведеного вбачається, що суд не має повноважень збирати докази за власною ініціативою. Витребування доказів судом можливе лише за обґрунтованим клопотанням учасника справи, яке подане з дотриманням вимог, визначених ст. 84 ЦПК України, або ж коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Інакше це порушило б принцип змагальності сторін.

Суд, дослідивши клопотання позивача про витребування доказів, а також матеріали позовної заяви, дійшов висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 13, 76, 77, 83, 84, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Литвин