Справа № 308/9950/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 січня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.,

суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.,

за участю секретаря судового засідання Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мельник Ярослав Юрійович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 травня 2022 року, ухвалене суддею Бедьо В.І., в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг», третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача: приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіна Дениса Володимировича, приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Капітули Ганни Денисівни про визнання недійсним договорів та витребування з чужого незаконного володіння

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг», третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача: приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіна Д.В., приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Капітули Г.Д. про визнання недійсним договорів та витребування з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.03.2008 мiж Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії №08/292-6, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в межах максимального ліміту в сумі 300 000,00 гривень

05.03.2008 між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір №08/292-6, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д., зареєстровано в реєстрі за № 395, згідно якого в іпотеку передано нерухоме майно частину складу будівлі в стадії реконструкції під приміщенням громадського харчування, торгово-офісні та виробничі (кондитерський цех та цех по виготовленню олії) лiт.№ Й, Й1 загальною площею 849,3 кв.м. готовністю - 78%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1.3 Іпотечного договору - 1 вартість предмету іпотеки згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 17823841 виданого 21.02.2008 року КП «БТІ м. Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області складає - 1 720 000, 00 (один мільйон сімсот двадцять тисяч) гривень.

05.03.2008 між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання не відновлювальної кредитної лінії №08/292-7, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в межах максимального ліміту в сумі 300 000,00 гривень.

З метою забезпечення зобов`язання за вказаним кредитним договором, 05.03.2008 між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір №08/292-7, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д., зареєстровано в реєстрі за № 397, згідно якого в іпотеку передано нерухоме майно частину складу будівлі в стадії реконструкції під приміщенням громадського харчування, торгово-офісні та виробничі (кондитерський цех та цех по виготовленню олії) літ.№ Й, Й1 загальною площею 849,3 кв. м., готовністю 78%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

11.07.2008 між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено Договір кредиту №08/292/15 з додатками та доповненнями, у відповідності до якого Позичальником отримано кредит в сумі 40 000,00 доларів США зі сплатою 14,00 відсотків річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором 11 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №08/292/15, із змінами і доповненнями, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. за реєстровим №1237, згідно якого іпотекодавець передає в іпотеку у якості забезпечення нерухоме майно: частину складу будівлі в стадії реконструкції під примiщенням громадського харчування, торгово-офісні та виробничі (кондитерський цех та цех по виготовленню олії) літ.№ Й, Й1 загальною площею 849,3 кв.м., готовністю - 78%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - Іпотечний договір - 3).

18.09.2008 мiж Акціонерно - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту №08/292/21, згiдно якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 44 000, 00 доларів США.

18.09.2008 мiж Акціонерно - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір №08/292/21, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д., зареєстровано в реєстрі за № 1854, згiдно якого в іпотеку передано нерухоме майно: квартиру, загальною площею 54,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рiшенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2015 в справі № 712/14749/12, яке набуло законної сили 23.03.2015 збільшений позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено повністю, визнано за Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" права та обов`язки іпотекодержателя на земельну ділянку розміром 0.0333 га, кадастровий номер :58:001:0001, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 441371 вiд 09 вересня 2009 року; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 02/292/07 від 05 березня 2008 року в сумі 1 748 601,92 грн звернуто стягнення на належний майновому поручителю ОСОБА_5 на праві власності та переданий в іпотеку об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями загальною площею 958.9 м.кв. а також земельну ділянку площею 0.0333 гa, кадастровий номер :58:001:0001, що знаходяться в АДРЕСА_1 шляхом їх реалізації на публічних торгах з початковою ціною на рiвнi не нижче за звичайнi цiни на цей вид майна на підставі оцiнки, проведеноi суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна в межах процедури виконавчого провадження; стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість за договором кредиту № 08/292/07 вiд 05 березня 2008 року в сумі 698 328,18 грн та за договором кредиту № 08/292/15 вiд 11 липня 2008 року в сумі 71 860.77 доларів США, що на день постановлення рішення складає 1 783 634,61 грн; стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" сплачений судовий збір при зверненні до суду в сумі 1827,00 грн. Судові витрати в сумі 1827,00 грн. віднести за рахунок держави.

Позивач вказує, що вказане вище рішення представник ОСОБА_1 Мельник Я. отримав 20.03.2019.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2015 в справі № 712/14750/12, яке набуло законної сили 23.03.2015, збільшений позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_6 про стягнення заборгованості задоволено повністю, а саме: визнано за ПАТ «Укрсоцбанк» права та обов`язки іпотекодержателя на земельну ділянку розміром 0,0333 га, кадастровий номер :58:001:0001, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №441371 від 09.09.2009 року; в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №02/292/06 від 05.03.2008 року в сумі 1.738.081,81 грн звернуто стягнення на належний ОСОБА_1 на праві власності та переданий в іпотеку об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями загальною площею 958,9 кв.м., а також земельну ділянку площею 0,0333 га, кадастровий номер :58:001:0001, що знаходиться в АДРЕСА_1 шляхом їх реалізації на публічних торгах з початковою ціною на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна в межах процедури виконавчого провадження.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2015 в справі № 712/14751/12, яке набуло законної сили 23.03.2015 збільшений позов Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_1 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованостi задоволено частково, зокрема: стягнуто з ОСОБА_1 мешканця АДРЕСА_3 на користь Публічного акціонерного банку Укрсоцбанк суму боргу за договором кредиту № 08/292/21 від 18 вересня 2008 року в розмірі 96 906 доларів США 74 центи, що по офіційному курсу НБУ на день постановлення рішення складає 2 405 293,12 гривень

25.07.2019 між ОСОБА_1 та адвокатом Мельник Я.М. здійснено ознайомлення з матеріалами цивільної справи №712/14751/12 де вбачається, що колишній представник позивача адвокат Шпуганич В.П. був обізнаний про дату та час розгляду цивільної справи, отримав копію судового рішення, однак не здійснив його оскарження в апеляційному порядку.

Також позивач вказує що в іпотеку Банку ОСОБА_1 було передано нерухоме майно: частину складу будівлі в стадії реконструкції під приміщенням громадського харчування, торгово-офісні та виробничі (кондитерський цех та цех по виготовленню олії) літ. Й. Й1 загальною площею 849,3кв.м., готовністю 78%, а за рішенням суду звернуто стягнення на об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями загальною площею 958,9 кв.м., тобто із різницею у 109,6 кв.м. комерційної площі та земельну ділянку площею 0,3033га кадастровий номер :58:001:0001, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка не передавалась в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк».

Представник позивача вказує що ознайомився з матеріалами цивільної справи №308/8457/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ПАТ «Укрсоцбанк», ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг», ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Д.В. про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів та витребування майна. Так, в ході ознайомлення з матеріалами справи їм стало відомо про укладення 19 березня 2015 року Договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами №08/292-6, №08/292-7 від 05.03.2008 та №08/292/15 від 11.07.2008 та відповідно Договору відступлення права вимоги за кредитними договроами-1,2,3,4.

Також 19.03.2015 між ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» та ОСОБА_2 укладено Договір про відступлення права вимоги №1 за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського МНО Капітула Г.Д. за реєстровим №149 та Договір про відступлення права вимоги №2 за договором іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського МНО Капітула Г.Д. за реєстровим №150, у відповідності до яких останній набув статус іпотекордержателя.

Зазначає що в силу ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням, Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав вимоги за іпотечним та кредитним договором.

03.04.2015 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено Договір про розірвання іпотечного договору №08/292/2 вiд 18.09.2008, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д., зареєстрованого в реєстрi за №1854, згідно якого розірвано Іпотечний договір №08/292/21 вiд 18.09.2008 в забезпечені якого перебувало нерухоме майно - квартира, загальною площею 54,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

03.04.2015 між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 (підписант ОСОБА_8 ) укладена Додаткова угода №1 до Договору поруки №08/292/21 вiд 18.09.2008, посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 207, згідно якого розірвано Договір поруки № 06/99/П01/08-С від 18.09.2008 року.

03.04.2015 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (підписант ОСОБА_9 ) укладена Додаткова угода про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору №08/292/15 від 11.07.2008, посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д., зареєстровано в реєстрі за № 208, згідно якого внесено зокрема змiни до п.1.1 вищевказаного іпотечного договору та передано нерухоме майно:

- об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями, загальною площею 958,9 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 (надалі - Майновий комплекс) та земельною ділянкою площею 0,0333 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгiвлi, кадастровий номер :58:001:0001, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

03.04.2015 мiж ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (підписант ОСОБА_9 ) укладено Додаткова угода про внесення змін та доповнень до договору кредиту № 08/292/21 вiд 18.09.2008, посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д., зареєстровано в реєстрі за № 206 (копія додається), згiдно якого внесено зокрема змiни до п.1.3.1 вищевказаного договору та передано Кредитору в іпотеку нерухоме майно, саме:

- об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями, загальною площею 958,9 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 та земельною ділянкою площею 0,0333 га, цільове призначення для будiвництва та обслуговування будiвель торгiвлi, кадастровий номер :58:001:0001, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Представник позивача зазначає, що попередній представник на той час ОСОБА_8 не був уповноваженою особою на те та не мав належним чином оформлені повноваження на розпорядження нерухомим майном. Також вказує на те, що ОСОБА_2 не мав повноважень нового кредитора на укладення договору відступлення права вимоги оскільки кредитором боржника може бути банківська або фінансова установа.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що його заборгованість за кредитними договорами згідно повідомлення ОСОБА_2 у розмірі 9 412 206 гривень 24 коп. є завищеною, не відповідає фактичним обставинам та рішенням судів, що набули законної сили, а різниця між зазначеною у повідомленні ОСОБА_2 та фактичною заборгованістю становить 686 521 гривень 03 коп.

Також позивач вважає, що вартість нерухомого майна - об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями, загальною площею 958,9 кв.м., та земельна ділянка площею 0,0333 га кадастровий номер :58:001:0001, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка вказана в Повідомленні 8 042 194 є заниженою.

Таким чином підставами для задоволення позову позивач вважає факт відсутності згоди іпотекодавця на укладення договору відступлення права вимоги, відсутності укладення угоди про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, укладення подальших угод між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 представником а не Позивачем, відсутності в довіреності на представництво повноважень на укладення спірних договорiв, набуття права вимоги не фінансовою установою, відсутності в іпотеці земельної ділянки, заниженої вартості переданого в іпотеку майна, що на думку представника позивача свідчить про недійсність договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та земельну ділянку, та витребування майна з незаконного володіння ОСОБА_2 .

З врахування вищенаведеного та уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд:

- визнати недійсним договір № 1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 19 березня 2015 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг» та ОСОБА_2 , який засвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д.;

- визнати недійсним договір № 2 про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 19 березня 2015 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг» та ОСОБА_2 , який засвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д.;

- визнати недійсним договір відступлення прав вимог № 1 за договорами іпотеки укладений 19 березня 2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «ФК «Факторинг», тa ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 засвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д., зареєстровано в реєстрі за № 149;

- визнати недійсним договір відступлення прав вимог № 2 за договорами іпотеки укладений 19 березня 2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «ФК «Факторинг», та ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 засвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д., зареєстровано в реєстрі за № 150;

- скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями, загальною площею 958,9 кв.м., розташований АДРЕСА_1 вчинену 19 травня 2015 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Денисом Володимировичем за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

- скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,0333 га, за кадастровим номером :58:001:0001, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгiвлi, розташовану за адресою АДРЕСА_1 вчинену 19 травня 2015 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кiшкiн Денисом Володимировичем за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 нерухоме майно об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями, загальною площею 958,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 нерухоме майно земельну ділянку площею 0,0333 га, за кадастровим номером :58:001:0001, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгiвлi, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 травня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мельник Я.Ю., подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає ті ж обставини, що і в позовній заяві. Вказує, що ОСОБА_1 через поганий стан здоров`я, систематичне приймання ліків, фізичні вади (інвалід І групи по зору, довічно), відсутністю юридичної обізнаності та активної інформації щодо фактичного стану (наявність судових рішень, які набрали законної сили про стягнення заборгованості) не усвідомлював значення дій (бездіяльності) та не міг керувати ними, а підставою для присутності при укладанні вищевказаних правочинів у приватного нотаріуса Капітули Г.Д. зі слів колишнього представника ОСОБА_8 було зумовлено необхідності обов`язкової явки щодо припинення поруки жінки ОСОБА_6 та припинення іпотеки щодо квартири, яка належала ОСОБА_4 .

Так звертає увагу суду, що представник ОСОБА_8 не був уповноваженою особою в не мав належним чином оформлені повноваження на розпорядження нерухомого майна, що належало ОСОБА_1 - Майновим комплексом в частині збільшення загальної площі у передачі в іпотеку, що переданого ОСОБА_2 , це підтверджується виданою ОСОБА_1 довіреністю від 18.10.2013 на представництво його інтересів ОСОБА_8 строк на З роки, посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Куліковим М.В., зареєстровано в реєстрі за №999.

07 квітня 2015 року ОСОБА_2 скерував поштовим відправленням ОСОБА_1 повідомлення про застосування застереження (в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку») і тільки 30 квітня 2015 року було укладено Договір про відступлення прав іпотекодержателя між ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» та фізична особа ОСОБА_2 , який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д., зареєстровано за № 267, зокрема, яким сторони уклали цей Договір про відступлення прав іпотекодержателя на земельну ділянку розміром 0,033 га, кадастровий номер 211010000:25:001:0001, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , які випливають із рішень Ужгородського міськарйонного суду від 04.03.2015 року, по справі № 712/14750/12 та по справі № 712/14749/1».

Однак зазначає, що земельна ділянка площею 0,033 га, кадастровий номер 211010000:25:001:0001, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_1 на підставі Державного акту про право власність на земельну ділянку серія ЯЕ № 441374 виданий 09 вересня 2009 року та в іпотеку Акцонерному-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» не передавалась, що підтверджується кредитними та Іпотечними договорами.

Разом з тим з невідомих причин в рішеннях Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернуто стягнення на весь майновий комплекс (загальною площею 958,9 кв.м), а не на його частину 849,3 кв.м., готовністю 78% та на земельну ділянку. Необхідно зауважити, що три судові рішення, які набули законної сили, в примусовому порядку через органи Державної виконавчої служби не виконувались, тобто звернення стягнення на нерухоме майно Майновий комплекс та земельну ділянку не здійснювалося.

Приватним нотаріусом Кішкін Д.В., як державним реєстратором, зареєстровано 19 травня 2015 року право власність ОСОБА_2 на об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями загальною площею 958,9 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Аналізуючи вищевикладене відповідач ОСОБА_2 з врахуванням фіксації у Кредитних договорах, так і в Іпотечних договорах переданого в іпотеку нерухоме майно виключно: частини склади будівлі в стадії реконструкції під приміщенням громадського харчування, торгово-офісні та виробничі (кондитерський цех та цех по виготовленню олії) літ. № Й, Й1 заг. площею 849,3 кв.м. , готовністю - 78%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також часткових змін та доповнень 03 квітня 2015 року до Іпотечного договору №08/292/15 від 11.07.2008 року та Договору кредиту №08/292/21 від 18.09.2008 року апріорі не мав юридичних підстав застосувати позасудовий порядок шляхом визнання за собою права власності в порядку ст.37 ЗУ «Про іпотеку» на підставі Іпотечних договорів на нерухоме майно: об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями загальною площею 958,9 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Приватним нотаріусом Кішкін Д.В., як державним реєстратором, зареєстровано 19 травня 2015 року право власність ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,0333 га, кадастровий номер :58:001:0001, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Однак, земельна ділянка, площею 0,0333 га, кадастровий номер :58:001:0001, що знаходиться у АДРЕСА_1 взагалі в іпотеку банку не передавалася, тобто відповідач ОСОБА_2 апріорі не мав юридичних підстав застосувати позасудовий порядок шляхом визнання за собою права власності в порядку ст.37 ЗУ «Про іпотеку» на підставі Іпотечних договорів на нерухоме майно: земельну ділянку, площею 0,0333 га, кадастровий номер :58:001:0001, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Варто також додати, що вказана земельна ділянка має цільове призначення - для комерційної діяльності під власними приміщеннями та їх обслуговування, а вже після реєстрації права власності приватним нотаріусом ОСОБА_10 має змінене цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

А тому вважає, що нерухоме майно - майновий комплекс та земельна ділянка, які належали ОСОБА_1 , вибули з його володіння не з його волі, а іншим шляхом до ОСОБА_2 , враховуючи незаконність такого набуття власності вищевказане нерухоме майно повинно бути повернуто законному власнику ОСОБА_1 .

В оскаржуваному рішенні констатовано, що оспорюванні договори відступлення прав вимоги від 19.03.2015 укладені з порушенням частини третьої статті 512, статті 1054, частини третьої статті 1079, частини другої статті 1083 ЦК України, статті 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, а тому підлягають визнанню недійсними». Дана позиція першої інстанції узгоджується з правовими висновками у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року справа № 465/646/11 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року в справі № 346/1305/19, яка відступила від висновку у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року.

В подальшому суд першої інстанції зазначив, що оскільки акцептування позичальником, іпотекодавцем та поручителем вказаних договорів та подальшому добровільну передачу земельної ділянки в іпотеку новому кредитору - ОСОБА_2 , а отже і їх обізнаність про існування вказаних правочинів в березні 2015 року», що стало підставою у задоволенні позову.

Варто окремо відмітити, що в матеріалах справи наявний лист ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг», де Товариство позовні вимоги підтримує в повному обсязі (цивільна справа № 308/8457/17) та зазначає «№4: ОСОБА_2 незаконно відібрав готельний комплекс, який належить у рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Кредитні позики факторингова компанія «ФК Факторинг» погашено за рахунок продажу будинку в АДРЕСА_3 , який належав боржнику ОСОБА_1 за згодою ОСОБА_6 ».

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Пітух В.І., подав відзив на апеляційну скаргу в якій просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду.

19 березня 2015 року було укладено Договори відступлення прав вимоги №1, №2 між ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» та ОСОБА_2 , за яким останнім набуто прав іпотекодержателя за Іпотечними договорами №08/292-6 від 05.03.2008, №08/292-7 від 05.03.2008, №08/292-15 від 11.07.2008, №08/292/21/21 від 18.09.2008.

На підставі вказаних правочинів ОСОБА_2 набув статусу кредитора та іпотекодержателя.

У подальшому 03.04.2015 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладено Додаткову угоду про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору №08/292/21 від 18.09.2008 посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. за реєстровим номером 206, у відповідності до якої ОСОБА_1 передано ОСОБА_2 в іпотеку земельну ділянку розміром 0,0333 га, кадастровий номер :58:001:0001, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 .

Додатковою угодою №1 від 03.04.2015 до Договору поруки укладена між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. за реєстровим номером 207, у відповідності до якої новим кредитором ОСОБА_2 розірвано Договір поруки №06/99/П01/08-С від 18 вересня 20108 року укладеного між АБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 .

Додатковою угодою від 03.04.2015 про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору №08/292/1 від 11.07.2008. укладена між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Л.Д. за реєстровим номером 206, у відповідності до якої ОСОБА_1 вніс в зміни в розмір основного зобов`язання, а саме, повернення кредитної заборгованої за Договором кредиту №08/292/15 від 11.07.2008 року забезпечується за рахунок єдиного предмету іпотеки, а саме:

земельної ділянки розміром 0,0333 га, кадастровий номер :58:001:0001, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкта громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями загальною площею 958.9 м.кв. що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Договір про розірвання іпотечного договору №08/292/21 від 18 вересня 2008 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , у відповідності до якого Новий кредитор припинив іпотеку трьохкімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Вказані правочини підписані сторонами та посвідчені нотаріально приватним нотаріусом Ужгородського МНО Капітула Г.Д. якою всім роз`яснено їх права та усвідомлення значення дій, що підтверджується посвідчувальним написом нотаріуса: Договір підписаний сторонами. У зв`язку з вадами зору ОСОБА_1 за його дорученням, текс підписано ОСОБА_8 .

Таким чином, судом першої інстанції вірно констатовано, що при підписанні даних угод позивач був присутній особисто, текс угод йому було озвучено, його дружина надавала письмові згоди заяви на їх укладення, а ОСОБА_8 діяв як підписант у зв`язку з вадами зору, а не як представник який діє самостійно та на власний розсуд вчиняє певні дії.

Такими діями, позивач визнав факт укладення відступлення права вимоги на користь нового кредитора, передачу майна в цілому та земельної ділянки в іпотеку, наявність невиконаного зобов`язання.

Щодо посилання позивача на необхідність згоди іпотекодавця на укладення уступки та відсутності повноважень у представника на укладення договорів уступки.

Розділ І книги п`ятої ЦК України регулює загальні положення про зобов`язання, зокрема положення щодо сторін у зобов`язанні.

Так, відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України ).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно положень ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У відповідності до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Випадки, коли не допускається заміна кредитора, визначені статтею 515 ЦК України, за якою заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема, у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Відступлення права за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Цей договір може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надбання замість отриманого права вимоги. У такому випадку на відносини цесії поширюється положення про договір купівлі-продажу, оскільки частиною третьою статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру.

Як доказ повідомлення позичальника та іпотекодавця про факт укладення договорів відступлення за кредитними та іпотечними договорами відповідачем ОСОБА_2 надано суду ряд письмових повідомлень надісланих ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» та ОСОБА_2 про відступлення прав за кредитними та іпотечними договорами з доказами відправлення та їх отримання.

Щодо послання Позивача на розмір заборгованості та вартість нерухомого майна переданого в іпотеку.

ОСОБА_2 набув право власності на нерухоме майно на підставі іпотечного застереження, яке містилось в договорі іпотеки-1,2,3,4 (Розділ 4 іпотечного договору) на підставі:

Договору про відступлення права вимоги №1, серія та номер 149 виданого 19.03.2015 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д.

Іпотечного договору №08/292/6 серія та номер 395, виданого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д.

Іпотечного договору №08/292/7 серія та номер 397, виданого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д.

Іпотечного договору №08/292/15 серія та номер 1237. виданого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д.

Повідомлення про іпотечне застереження в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» з доказами отримання ОСОБА_1

висновок про вартість нерухомого майна - об`єкта громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями;

висновок про вартість земельної ділянки;

Так сума заборгованість за укладеними кредитними договорами встановлена рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04.03.2015 р. №712/14750/12; №712/14749/12 та №712/14751/12 та акцептована позивачем у посвідчених нотаріально угодах.

Таким чином, ОСОБА_2 надано вичерпний перелік документів, передбачений діючим законодавством, державному реєстратору приватному нотаріусу Кішкін Д.В. які слугували підставою для проведення державної реєстрації права власності предмету іпотеки (торгово-офісного приміщення та земельної ділянки).

Також суд констатує, що після завершення позасудового врегулювання вимоги позивача про стягнення залишку заборгованості є недійсними, а зобов`язання за кредитним договором припиняється (КЦС ВС від 20 червня 2018 року у справі №756/31271/15-ц).

Щодо вимоги про недійсність укладених договорів відступлення права вимоги з фізичною особою.

Як вбачається з встановлених судом обставин, в результаті укладення ряду правочинів було здійснено перехід права на вимоги до боржника яким є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за кредитними договорами та договором застави від первісного кредитора яким був - Акціонерний комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» до фізичної особи.

Вказані договори відступлення прав вимоги не містили ознак факторингу, відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України та частини п`ятої статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а представник позивача не заявляв вимоги про недійсність угод укладених між Банком та Факторинговою компанією.

У даному випадку між відповідачами не виникли правовідносини факторингу і висновок суду першої інстанції про їх наявність є безпідставним.

Однак суд вірно констатував акцептування позичальником, іпотекодавцем та поручителем вказаних договорів, та подальшу добровільну передачу земельної ділянки в іпотеку новому кредитору - ОСОБА_2 , а отже і їх обізнаності про існування вказаних правочинів в березні 2015 року.

Враховуючи норми закону, позивач подавши позовну заяву в 28 серпня 2019 року порушив приписи ст. 256, 257, 261, ч. З 267 ЦК України та прострочив строки позовної давності для подачі позову до суду.

Щодо обраного способу захисту позивачем.

Так у заявленому позові Позивач в резолютивній частині Позовної заяви просить суд скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно об`єкт громадського харчування з торгово офісними та виробничими приміщеннями, загальною площею 958,9 кв.м.. розташований АДРЕСА_1 вчинену 19 травня 2015 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Денисом Володимировичем за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,0333 га, за кадастровим номером :58:001:0001, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташовану за адресою АДРЕСА_1 вчинену 19 травня 2015 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Денисом Володимировичем за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

ВП ВС звертає увагу на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту прав та інтересів позивача. Вказана правова позиція висловлена в Постанові ВП ВС від 29 травня 2019 року справа №367/2022/15-ц та від 20 листопада 2019 року №801/1340/18а, Постанові КЦС ВС від 07.04.2021 року у справі №640/12313/19-ц.

Позивачем ОСОБА_1 також заявлено вимогу в порядку ст. 388 ЦК України.

Віндикаційний позов - позов неволодіючого майном власника до його фактичного набувача про витребування індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння (ст.387 ЦК України).

Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна, який на момент подання позову не володіє цим майном. Крім власника, може бути особа, яка хоч і не є власником майна, але володіє майном на підставі договору (наприклад, оренди, схову, комісії) або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором. Власник може витребувати майно від добросовісного набувача лише у випадку, коли воно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, поза їх волею, та коли такий набувач набув майно за відплатним договором.

Позивач заявивши вимогу про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння в порядку ст. 388 ЦК України, обрав спосіб захисту не передбачений законом, оскільки ОСОБА_2 набув право власності на підставі іпотечного застереження, а не на підставі оплатного договору купівлі-продажу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, відзиву на скаргу, вважає що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційним судом встановлено, що 05 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №08/292-6 з додатками та доповненнями (надалі Кредитний договір-1), у відповідності до якого ОСОБА_1 отримано кредит в сумі 300 000,00 грн. зі сплатою 14,5 відсотків річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором-1 05 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №08/292-6, із змінами і доповненнями, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. за реєстровим №395.

05 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №08/292-7 з додатками та доповненнями (надалі Кредитний договір-2), у відповідності до якого Позичальником отримано кредит в сумі 300 000,00 грн. зі сплатою 14,5 відсотків річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором-2 05 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №08/292-7, із змінами і доповненнями, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. за реєстровим №397.

11 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір кредиту №08/292/15 з додатками та доповненнями (Кредитний договір-3), у відповідності до якого Позичальником отримано кредит в сумі 40 000,00 доларів США зі сплатою 14,00 відсотків річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором-2 11 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №08/292/15, із змінами і доповненнями, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. за реєстровим №1237.

18 вересня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договором кредиту №08/292/21 з додатками та доповненнями (надалі Кредитний договір-4), у відповідності до якого ОСОБА_1 отримано кредит в сумі 44 000,00 дол. США зі сплатою 14,5 відсотків річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором 4, 18 вересня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено Іпотечний договір №08/292/21, із змінами і доповненнями від 03.04.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. за реєстровим №1854.

Відповідно до укладених іпотечних договорів-1,2,3 в іпотеку передано нерухоме майно: об`єкт громадського харчування з торгово офісними та виробничими приміщеннями, загальною площею 958,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить Іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 23.11.2009р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.10.2009р. №327, право власності на яке зареєстровано згідно з витягом про реєстрацію права власності від 25.11.2009р. №24562236, виданого КП «БТІ м. Ужгорода» номер запису: 892, в книзі №7, реєстраційний номер 1073482.

Предмет іпотеки знаходиться на земельній ділянці площею 0,033 га, кадастровий номер 211010000:25:001:0001, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить Іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ 441374 виданим 09.09.2009р., відділом Держкомзему у м. Ужгород, цільове призначення земельної ділянки землі житлової та громадської забудови.

Згідно іпотечного договору №08/292/21, посвідченого 18.09.2008р приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д., зареєстровано в реєстрі за № 1854, згiдно якого в іпотеку передано нерухоме майно: квартиру, загальною площею 54,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої являлась ОСОБА_4 .

У зв`язку з неналежним виконанням умов укладених кредитних договорів рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04.03.2015 р. у справі №712/14750/12 задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, яким задоволено повністю та визнано за Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" права та обов`язки іпотекодержателя на земельну ділянку розміром 0.0333 га, кадастровий номер :58:001:0001, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 441371 від 09 вересня 2009 року; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 02/292/06 від 05 березня 2008 року в сумі 1 738 081 (один мільйон сімсот тридцять вісім тисяч, вісімдесят одну гривню) 81 коп. з яких 268 759.00 грн., заборгованість по кредиту, 280 207.88 грн. заборгованість по відсотках, 71 332.46 грн. - пеня, 1 050 273.75 грн. - штраф та 67 508.83 грн. - інфляційні втрати звернуто стягнення на належний ОСОБА_1 на праві власності та переданий в іпотеку об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями загальною площею 958.9 м.кв. а також земельну ділянку площею 0.0333 га, кадастровий номер :58:001:0001, що знаходяться в АДРЕСА_1 шляхом їх реалізації на публічних торгах з початковою ціною на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна в межах процедури виконавчого провадження.

Вказане рішення набрало законної сили 23.03.2015.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04.03.2015 у справі №712/14749/12 задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, яким задоволено повністю та визнано за Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" права та обов`язки іпотекодержателя на земельну ділянку розміром 0.0333 га, кадастровий номер :58:001:0001, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 441371 від 09 вересня 2009 року; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 02/292/07 від 05 березня 2008 року в сумі 1 748 601 (один мільйон сімсот сорок вісім тисяч шістсот одна гривня) 92 коп. з яких 271 559.00 грн. - заборгованість по тілу, 285 184.18 грн. - заборгованість по відсотках, 72 740.03 грн. - пеня, 1050273.75 грн. - штраф та 68 844.96 грн. - інфляційні втрати та кредитним договором № 08/292/15 від 11 липня 2008 року в сумі 2 833908.36 грн. з яких 924 709.07 грн. - залишок по тілу, 664 841.31 грн. - відсотки за користування позикою, 194084.22 грн. - пеня, та 1050273.75 грн. - штраф звернуто стягнення на належний майновому поручителю ОСОБА_1 на праві власності та переданий в іпотеку об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями загальною площею 958.9 м.кв. а також земельну ділянку площею 0.0333 га, кадастровий номер :58:001:0001, що знаходяться в АДРЕСА_1 шляхом їх реалізації на публічних торгах з початковою ціною на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна в межах процедури виконавчого провадження; стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість за договором кредиту № 08/292/07 від 05 березня 2008 року в сумі 698 328 (шістсот дев`яносто вісім тисяч, триста двадцять вісім) грн. 18 коп., та за договором кредиту № 08/292/15 від 11 липня 2008 року в сумі 71 860.77 доларів США, що на день постановлення рішення складає 1783634 (один мільйон сімсот вісімдесят три тисячі шістсот тридцять чотири) грн. 61 коп.

Вказане рішення набрало законної сили 23.03.2015.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2015 в справі № 712/14751/12, яке набуло законної сили 23.03.2015, збільшений позов Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_1 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованостi задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 мешканця АДРЕСА_3 на користь Публічного акціонерного банку Укрсоцбанк суму боргу за договором кредиту № 08/292/21 від 18 вересня 2008 року в розмірі 96906 (дев`яносто шість тисяч дев`ятсот шiсть) доларів США 74 центи, що по офіційному курсу НБУ на день постановлення рішення складає 2 405 293 (два мільйони чотириста п`ять тисяч двiстi дев`яносто три) гривні 12 коп.

В силу припису ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

19 березня 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» код за було укладено:

- Договір про відступлення прав вимоги від 19 березня 2015 року за Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №08/292-6 укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_11 05 березня 2008 року та усіх додаткових угод до нього;

- Договір про відступлення прав вимоги від 19 березня 2015 року за Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №08/292-7 укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 05 березня 2008 року та усіх додаткових угод до нього;

- Договір про відступлення прав вимоги від 19 березня 2015 року з Договором кредиту №08/292/15 укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_12 11 липня 2008 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» код за ;

- Договір про відступлення прав вимоги від 19 березня 2015 року за Договором кредиту №08/292/21 укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_11 18 вересня 2008 року та усіх додаткових угод до нього.

Також 19 березня 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» код за укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами №08/292-6, №08/292-7 №08/292/15 та № 08/292/21, у відповідності до яких ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» набуто прав та обов`язків іпотекодержателя.

Крім того 19 березня 2015 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія ФК Факторинг було укладено Договір №1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 19 березня 2015 року, за Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №08/292-6, Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №08/292-7, Договором кредиту №08/292/15; Договір №2 про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 19 березня 2015 року, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» код за та ОСОБА_2 , за яким набуто право вимоги за Договором кредиту №08/292/21.

В свою чергу 19 березня 2015 року похідними від вказаних договорів укладено Договір відступлення прав вимоги №1, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. за р. №149, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» код за та ОСОБА_2 , за яким останнім набуто прав іпотекодержателя за договорами іпотеки:

- за Іпотечним договором №08/292-6 від 05 березня 2008 року, укладеним між АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ СОЦІАЛЬНОГО РОЗВИТКУ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_11 м, податковий №, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу КАПІТУЛА Г.Д., за реєстровим номером 395 (надалі Іпотечний договір-1);

- за Іпотечним договором №08/292-7 від 05 березня 2008 року, укладеним між АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ СОЦІАЛЬНОГО РОЗВИТКУ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_13 , податковий № НОМЕР_2 , посвідченим 05 березня 2008 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу КАПІТУЛА Г.Д., за реєстровим номером 397 (надалі Іпотечний договір-2);

- за Іпотечним договором №08/292/15 від 11 липня 2008 року, укладеним між АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ СОЦІАЛЬНОГО РОЗВИТКУ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_11 , податковий №, посвідченим 11 липня 2008 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу КАПІТУЛА Г.Д., за реєстровим номером 1237 та Договір відступлення прав вимоги №2 посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. за р. №150, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» код за та ОСОБА_2 , за яким останнім набуто прав іпотекодержателя за Іпотечним договором №08/292/21 від 18 вересня 2008 року, укладеним між АКЦІОНЕРНО- КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ СОЦІАЛЬНОГО РОЗВИТКУ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_14 , податковий №, посвідченим 18 вересня 20008 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу КАПІТУЛА Г.Д. за реєстровим номером 185.

Таким чином на підставі вказаних вище правочинів ОСОБА_2 набув статусу кредитора та іпотекодержателя.

У подальшому 03.04.2015 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладено Додаткову угоду про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору №08/292/21 від 18.09.2008 р. посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу КАПІТУЛА Г.Д. за реєстровим номером 206, у відповідності до якої ОСОБА_1 передано ОСОБА_2 в іпотеку земельну ділянку розміром 0,0333 га, кадастровий номер :58:001:0001, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_11 ;

Додаткова угодою №1 від 03.04.2015 до Договору поруки укладена між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу КАПІТУЛА Г.Д. за реєстровим номером 207, у відповідності до якої новим кредитором ОСОБА_2 розірвано Договір поруки №06/99/П01/08-С від 18 вересня 20108 року, укладеного між АБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 .

Додатковою угодою від 03.04.2015 про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору №08/292/1 від 11.07.2008 р. укладена між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу КАПІТУЛА Г.Д. за реєстровим номером 206, у відповідності до якої ОСОБА_1 вніс в зміни в розмір основного зобов`язання, а саме повернення кредитної заборгованої за Договором кредиту №08/292/15 від 11.07.2008 року забезпечується за рахунок єдиного предмету іпотеки, а саме: земельної ділянки розміром 0,0333 га, кадастровий номер :58:001:0001, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкта громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями загальною площею 958.9 м.кв. що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Договір про розірвання іпотечного договору №08/292/21 від 18 вересня 2008 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , у відповідності до якого Новий кредитор припинив іпотеку трьохкімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Вказані правочини підписані сторонами та посвідчені нотаріально приватним нотаріусом Ужгородського МНО Капітула Г.Д., якою всім роз`яснено їх права та усвідомлення значення дій, що підтверджується посвідчувальний напис нотаріуса: Договір підписаний сторонами. У зв`язку з вадами зору ОСОБА_1 за його дорученням, текст підписано ОСОБА_8 .

При підписанні оспорюваних угод ОСОБА_1 був присутній особисто, текст угод йому було озвучено, його дружина надавала письмові згоди заяви на їх укладення, а ОСОБА_8 діяв у даному випадку як підписант у зв`язку з вадами зору, а не як представник який діє самостійно та на власний розсуд вчиняє певні дії.

Відтак доводи ОСОБА_1 про те, що адвокат ОСОБА_8 не мав прав розпоряджатися нерухомим майном від його імені є безпідставним, оскільки він діяв тільки як особа підписант, а не представник, якого уповноважили здійснювати дії щодо належного позивачу нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги не спростовують того, що при укладенні спірних правочинів не було порушено положення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Мінюсту від 22.02.2018 року за № 296/5, при підписанні від імені ОСОБА_1 спірних договорів.

Такими діями, позивач визнав факт укладення відступлення права вимоги на користь нового кредитора, передачу майна в цілому та земельної ділянки в іпотеку, наявність невиконаного зобов`язання.

ОСОБА_2 набув право власності на нерухоме майно на підставі іпотечного застереження, яке містилось в договорі іпотеки-1,2,3,4 (Розділ 4 іпотечного договору) на підставі: Договору про відступлення права вимоги №1, серія та номер 149 виданого 19.03.2015 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д.; Іпотечного договору №08/292/6 серія та номер 395, виданого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д.; Іпотечного договору №08/292/7 серія та номер 397, виданого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д.; Іпотечного договору №08/292/15 серія та номер 1237, виданого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д.; Повідомлення про іпотечне застереження в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» з доказами отримання ОСОБА_1 ; висновку про вартість нерухомого майна - об`єкта громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями; висновку про вартість земельної ділянки.

Так, сума заборгованість за укладеними кредитними договорами встановлена рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04.03.2015 р. №712/14750/12; №712/14749/12 та №712/14751/12 та акцептована позивачем у посвідчених нотаріально угодах.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У частині першій статті 36 Закону України Про іпотеку зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з положеннями частини третьої зазначеної статті договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України Про іпотеку; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

При цьому згідно із частиною першою статті 37 Закону України Про іпотеку правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору.

Згідно з частинами 1, 2 статті 37 цього Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Таким чином, ОСОБА_2 надано вичерпний перелік документів, передбачений діючим законодавством, державному реєстратору приватному нотаріусу Кішкін Д.В., які слугували підставою для проведення державної реєстрації права власності предмету іпотеки (торгово-офісного приміщення та земельної ділянки).

Щодо вимоги про недійсність укладених договорів відступлення права вимоги з фізичною особою, суд виходить із наступного.

У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України , оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Оскільки договорами факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, то воно повинно здійснюватися відповідно до положень цієї глави, яка регулює відносини з факторингу (частина другої статті 1083 ЦК України ). Іншими словами наступне відступлення права грошової вимоги має здійснюватися шляхом укладення саме договору факторингу з відповідним суб`єктним складом його сторін (стаття 1079 ЦК України ), а не шляхом укладення договору про відступлення права вимоги з фізичною особою.

Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Якщо право вимоги відступається "за номінальною вартістю" без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (ч. 3 ст. 656 ЦК України).

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

Згідно з ч. 1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Також розмежування розглядуваних договорів здійснюється за їх формою: правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (ст. 513 ЦК України). Оскільки факторинг визначено п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитною операцією, вимоги до такого договору визначені у ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 909/968/16.

У постанові від 31.10.2018 року у справі №465/646/11 (провадження №14-222цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі послуги надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч.3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України , оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа. Підстав для відступу від зазначений висновків Велика Палата Верховного Суду не вбачає (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2020 року, справа №638/22396/14-ц, провадження №14-16цс20).

У результаті укладення ряду правочинів було здійснено перехід права на вимоги до боржника, яким є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за кредитними договорами та договором застави від первісного кредитора, яким був Акціонерний комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» до фізичної особи.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи наведене суд вважає, що оспорювані договори відступлення прав вимоги від 19.03.2015 укладені з порушенням частини третьої статті 512, статті 1054, частини третьої статті 1079 , частини другої статті 1083 ЦК України, статті 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, а тому підлягають визнанню недійсними.

Разом з цим, суд першої інстанції встановив, що акцептування іпотекодавцем та поручителем вказаних договорів та подальшу добровільну передачу земельної ділянки в іпотеку новому кредитору ОСОБА_2 , є свідченням обізнаності позивача про існування вказаних правочинів з березня 2015 року.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесенням ним рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (рішення ЄСПЛ у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою (вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2023 року у справі N 522/9497/14-ц).

Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що строк позовної давності ним пропущено через те, що внаслідок вад здоров`я як людина з інвалідністю по зору, вимушений був неодноразово здійснювати візити до лікарів для консультацій, обстежень і перебування на стаціонарі для лікування зокрема з 29.02.2016 по 06.03.2016 р., і з 14.09.2017 по 20.09.2017 р. не являється таким, що являлось для нього непереборною силою, внаслідок якої був позбавлений реальної можливості звернутись до суду за захистом порушених прав на протязі трьох років після укладення 03.04.2015 з ОСОБА_2 як новим Іпотекодержателем нових Додаткових угод з приводу нерухомого майна. Зазначена обставина є неспростовною, яка виключає підстави для поновлення стоку на звернення до суду за захистом порушеного права.

Тож, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку ОСОБА_1 пропустив строк для подачі позовної заяви, оскільки про спірні правочини він знав з квітня 2015 року, однак, з вказаним позовом всупереч вимог ст.ст. 256, 257, 261, ч. 3 267 ЦК України, звернувся тільки 28 серпня 2019 року через 4 роки і 4 місяці.

Оскільки відповідачем було заявлено застосування наслідків ч. 4 ст. 267 ЦК України, та враховуючи те, що позивачем пропущено загальну позовну давність тривалістю у три роки, та відсутність підстав для поновлення строку позовної давності, то на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог під номером 3 6 прохальної частини позовної заяви.

Щодо обраного позивачем належного способу захисту.

ОСОБА_1 просить суд скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями, загальною площею 958,9 кв.м., розташований АДРЕСА_1 вчинену 19 травня 2015 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Д.В. за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,0333 га, за кадастровим номером :58:001:0001, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгiвлi, розташовану за адресою АДРЕСА_1 вчинену 19 травня 2015 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кiшкiн Д.В. за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно з частиною першою та другою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Положення наведених норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( Закон № 1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У частині другій статті 26 Закону України № 1952 (у редакції чинній на момент звернення із позовом до суду,) встановлювався порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Проте згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України № 1952 викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення судового рішення у цій справі), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, ефективними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16 січня 2020 року такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачав.

Водночас у пункті 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» унормовано, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до набрання чинності цим Законом.

Отже, за змістом цієї норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16 січня 2020 року цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України № 1952.

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19.

Виходячи із зазначеного, суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні вимог під номером 7 8 прохальної частини позовної заяви щодо скасування запису державної реєстрації права власності як неналежно обраного ОСОБА_1 способу захисту порушеного права.

Щодо витребування з незаконного володіння нерухомого майна

Заявляючи зазначену вимогу позивач виходив з положень статті 388 ЦК України.

Віндикаційний позов позов неволодіючого майном власника до його фактичного набувача про витребування індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння (ст.387 ЦК України).

Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна, який на момент подання позову не володіє цим майном. Крім власника, може бути особа, яка хоч і не є власником майна, але володіє майном на підставі договору (наприклад, оренди, схову, комісії) або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором. Власник може витребувати майно від добросовісного набувача лише у випадку, коли воно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, поза їх волею, та коли такий набувач набув майно за відплатним договором.

За обставинами справи, спірне майно вибуло з володіння ОСОБА_1 не на підставі оплатного договору купівлі-продажу, а набуто ОСОБА_2 на підставі іпотечного застереження. Оскільки судом першої інстанції відмовлено у задоволенні вимог під номером 3 6 прохальної частини позовної заяви за спливом строку позовної давності, то вимоги ОСОБА_1 про витребування нерухомого майна з незаконного володіння ОСОБА_2 не можуть бути задоволені через не підтвердження позивачем за цієї обставини правомочностей власника.

Більше того, ОСОБА_1 заявив позовні вимоги під номером 9 10 прохальної частини позовної заяви до ОСОБА_2 , тоді як з 20.12.2021р. останній вже не являвся власником нерухомого майна так-як таке було продано за двома договорами купівлі-продажу, ОСОБА_15 . Зазначене вказує на те, що на момент ухвалення судом першої інстанції судового рішення, власником спірного нерухомого майна являвся ОСОБА_15 , який не приймав участь в розгляді даної справи.

Наведене в сукупності доводить ту обставину, що зазначені позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені, а тому судом першої інстанції вірно відмовлено у задоволенні таких.

Отже, колегія суддів апеляційного суду, приходить до обґрунтованих висновків, що рішення суду першої інстанції ухвалене із повним та всебічним з`ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, таке рішення відповідає чинним нормам матеріального та процесуального права, а тому на підставі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Окрім наведеного, колегія суддів наголошує, що Європейський суд з прав людини вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

А тому, апеляційний суд враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32). Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відтак, апеляційний суд з огляду на викладене зазначає, що сторонам надано вичерпну відповідь на всі вагомі, ключові та доречні питання, порушені в апеляційній скарзі, які мають значення для вирішення даного спору.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мельник Ярослав Юрійович, залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 травня 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 30 січня 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді