Справа № 676/5282/25
Номер провадження 2/676/1956/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

Головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Райтаровського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ " Факторинг Партнерс" звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договорами №4854934 від 26.11.2021 року в розмірі 20470 грн., а також стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 липня 2025 року, для розгляду даної справи було визначено головуючу суддю Пилипенко І.О.

24 липня 2025 року ухвалою судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20 жовтня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості були задоволені та стягнуто з відповідача заборгованість за договором №4854934 від 26.11.2021 року в розмірі 20470 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14 січня 2026 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та вказане заочне рішення скасовано.

08 грудня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження по справі на підставі п.2 ч.1. ст.251 ЦПК України у зв`язку із тим, що відповідач ОСОБА_1 мобілізований та проходить військову службу в Збройних силах України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, через систему електронний суд подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву відповідача, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 призваний на строкову військову службу 07.12.2021 року; 04 квітня 2023 року на підставі контракту та наказу командира НОМЕР_2 окремої бригади №1 ВРС від 04.04.2023 року прийнятий у військову службу за контрактом.

Згідно копії довідки військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_3 з 18 квітня 2025 року.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 17.12.2024 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 та який діє на даний час.

Згідно з Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на військовослужбовців, тобто осіб, які проходять військову службу.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Збройні сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до положень пункту 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, зокрема, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Щодо тлумачення терміну «переведені на воєнний стан» суд зазначає таке. Як уже зазначалося вище, Указом Президента України введено воєнний стан на всій території України. Цим же Указом на військове командування усіх рівнів покладено обов`язок здійснювати заходи, необхідні для забезпечення оборони України.

Профільне законодавство, зокрема Закон № 3543-XII та Закон № 1932-ХІІ, хоч і не використовує термін «переведення на воєнний стан», натомість оперує поняттям «переведення на організацію і штати воєнного часу». Така трансформація військових формувань є одним із ключових заходів, що вживаються у випадку введення в державі воєнного стану та загальної мобілізації.

З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них.

Водночас приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони- військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій. До того ж військовослужбовець упродовж особливого періоду може в будь-який момент бути відрядженим до військової частини, задіяної до таких дій (підпункт 4-1 пункту 251 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008). Сучасні форми та способи ведення війни, виконання бойових завдань вимагають участі у бойових діях та захисті суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України не тільки по умовній лінії фронту.

Так, з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення, Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22, відповідно до яких, під час застосування правил пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм права, визначених у пункті 3 частини першої статті 227 ГПК України та в пункті 5 частини першої статті 236 КАС України, судам потрібно виходити з того, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»; упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі.

Як вбачається із довідки військової частини НОМЕР_3 від 31.07.2025 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_3 з 08 квітня 2025 року. Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 17.12.2024 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

В судовому засіданні підтверджено наведеними вище доказами факт проходження відповідачем військової служби у складі Збройних Сил України, а у зв`язку з оголошенням воєнного стану на всій території України, підстав для висновку про те, що військова частина НОМЕР_3 , в якій проходить військову службу відповідач, не переведена на воєнний стан, немає.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач проходить службу у Збройних Силах України, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 676/5282/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Відповідно до ч.1 ст.254 ЦПК України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Керуючись статтями 251, 253, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Зупинити провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Пилипенко