Справа №399/12/26
Провадження №2/399/152/2026
17 лютого 2026 року смт Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позов мотивований тим, що 11.12.2022 року між Акціонерним товариством «Райффайзен банк» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «кредит готівкою» № 014- RO-82-178580206, відповідно до якого банк відкриває поточний рахунок «для виплат» та надає клієнту послуг споживчого кредиту, під яким розуміються грошові кошти, що надаються клієнту шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта з метою придбання клієнтом товарів для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Таким чином, банк виконав свої забов`язання перед позичальником за кредитним договором надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором.
Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтет ними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця з наступного за місяцем надання кредиту, у визначеному пункту 2.4.заяви-договору дату. Також, з метою виконання грошових зобов`язань за кредитом, клієнт доручив банку здійснювати 5 числа кожного місяця договірне списання коштів з КР на Поточний рахунок в сумі 1048,86 грн., яка дорівнює сумі ануїтетного платежу згідно графіку.
Проте всупереч умовам кредитного договору та додаткової угоди, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору.
20.02.2024 року між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-67-F у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен банк» передає за плату, а ТОВ «ФК «Сіті фінанс» приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до п. 2.4. договору відступлення права вимоги, внаслідок пердачі портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі боржників та набуває право грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не змінює попередній.
Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснювалось жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунки нового кредитора.
Позивач направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Проте станом, на дату подачі позову вказана досудова вимога відповідачем не виконана, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Сіті фінанс» звертається до суду з даною позовною заявою. На підставі вище викладеного просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою суду від 14.01.2026 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав та клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.
Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
З виписки по рахунку АТ «Райффайзен банк» вбачається, що ОСОБА_1 в період з 11.12.2022 року по 10.12.2023 року користувався наданими йому кредитними коштами /а.с. 15-18/.
ТОВ «ФК «Сіті фінанс» в досудовому порядку направив на адресу ОСОБА_1 досудову вимоги за вих. № 1-127745 від 30.09.2025 року, відповідно до якої повідомив останнього про перехід права грошової вимоги з кредитним договором № 014-RO-82-178580206 від 11.12.2022 року фактору та просив в терміновому порядку погасити заборгованість /а.с. 29/.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими.
Відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Згідно пунктами кредитного договору: до укладення кредитного договору позичальник (відповідач) отримав від кредитодавця (позивача) інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови договору і правила, що розміщені на сайті кредитодавця.
Відповідач підтверджує, що він ознайомлений з договором та правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважала їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклала договір з вільним волевиявленням;
Відповідач перед укладенням кредитного договору в електронній формі, мав можливість ознайомитись з усіма його умовами та прийняти усвідомлене рішення про укладення кредитного договору.
Суд вважає, що укладений між сторонами кредитний договір не суперечить актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що суд задовольнив позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача розмірі 2662, 40 гривень судових витрат зі сплати судового збору
Крім того представник позивача адвокат Титаренко В.В. разом з позовною заявою подала до суду договір № 26/11/2025 про надання правничої допомоги від 26.11.2025 року укладений між ТОВ «ФК «Сіті кредит» та Адвокатським бюро «Титаренко лігал груп». Згідно акту виконаних робіт до замовлення № 1661 від 29.12.2025 року до договору про надання правничої допомоги від 26.11.2025 року № 26/11/2025 року загальна вартість робіт (послуг) склала 7500 гривень, та підтверджується квитанцією № 3161 від 29.12.2025 року про оплату за послуги з надання правничої допомоги /а.с. 35-41/.
З огляду на викладене суд повідомляє наступне.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що при малозначності даної справи стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн., оскільки розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 81, 133, 137, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справ.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя М.М. Лях