Справа № 544/2292/25
пров. № 6/544/5/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

в складі головуючої судді Малицької О. Л.

секретар судового засідання Ралець О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пирятині в залі суду заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

17.09.2025 року винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 38 467,05 грн та 302,80 грн судового збору.

11.02.2026 року представником ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» подано до суду заяву про визнання вищевказаного судового наказу таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи це тим, що під час написання заяви про видачу судового наказу було допущено помилку. Так представник заявника у заяві просив видати судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожитий газ по особовому рахунку НОМЕР_1 та адресою: АДРЕСА_1 , проте за вказаною адресою відкрито два особових рахунки, при цьому за особовим рахунком що дійсно належить ОСОБА_1 заборгованість відсутня, тому її обов`язок виконати судовий наказ відсутній.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Статтею 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

За приписами частин 1, 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою 2 особою; 3) з інших причин, що виключають необхідність проведення виконавчих дій за таким виконавчим документом. Законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині другій статті 432 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2- 4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або Можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Судом встановлено, що відповідно до листа провідного фахівця Відділу розрахунків Департаменту врегулювання заборгованості та розрахунків ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» Тетяни МОНЖОС від 23 січня 2026 року, ОСОБА_1 некоректний боржник, має ідентичну адресу, але інший особовий рахунок, по якому заборгованість відсутня.

Оскільки обов`язок боржника ОСОБА_1 перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» відсутній повністю, тому суд вважає за необхідне визнати судовий наказ №544/2292/25 від 17.09.2025 року, виданий Пирятинським районним судом Полтавської області, таким, що не підлягає виконанню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 173, ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ №544/2292/25 від 17.09.2025 року, виданий Пирятинським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 38 467,05 грн та 302,80 грн судового збору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя О.Л.Малицька