Справа 206/5288/25
Провадження 2/206/279/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Дніпро

Самарський районний суд місті Дніпро у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

за участю секретаря Тимченко Ю.А.,

представника позивача ОСОБА_1 , .

представника третьої особи ОСОБА_16

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 , треті особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В обґрунтування заяви представник позивача вказує на те, що влітку 2015 року, ОСОБА_2 познайомилась із ОСОБА_5 . Одразу після їх знайомства, між ними виникли романтичні стосунки, вони почали зустрічатися, а через декілька місяців після знайомства почали проживати разом, однією сім`єю. На момент їх знайомства, ОСОБА_5 хоч вже і не проживав зі своєю дружиною, але досі перебував в офіційно зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Дзержинського міського суду Донецької області у справі №225/4214/17 від 26 жовтня 2017 року.

Від даного шлюбу у ОСОБА_5 залишилася донька - відповідачка ОСОБА_3 . Шлюб між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на протязі всього часу їх спільного проживання не укладався у зв`язку із тим, що для них це була всього лише формальність, яка жодним чином не впливала на їх стосунки та фактичні шлюбні відносини. При цьому, ОСОБА_5 сприймав позивачку як свою дружину, називав її «моя дружина», а позивачка називала ОСОБА_5 - «мій чоловік», усі близькі їм люди, родина та сусіди також усвідомлювали та приймали їх як подружжя. Позивачка ОСОБА_2 і ОСОБА_5 проживали разом як чоловік і дружина з січня 2016 року, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, відповідно мали взаємні права й обов`язки щодо утримання житла, мали спільні витрати та спільне харчування, піклувалися один про одного і надавали взаємну допомогу, разом виховували та утримували двох неповнолітніх доньок позивачки, усі свята проводили разом в колі рідних та друзів. Спільних дітей у них не було, але між ними завжди були добрі сімейні стосунки, взаєморозуміння та взаємоповага. Відтак, 24 лютого 2023 року, у зв`язку з повномасштабним вторгнення рф проти України ОСОБА_5 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час проходження військової служби ОСОБА_5 ніколи не забував про позивачку ОСОБА_2 , і при першій можливості телефонував їй по відеозв`язку, казав, як сильно кохає її, що неймовірно сумує за нею і хоче якнайшвидше побачитися з нею і просто провести разом час. 11 жовтня 2023 року позивачка отримала сповіщення, про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , солдат, радіотелефоніст 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , віданний військовій присязі на вірність українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, загинув, отримавши вогняне поранення, несумісне з життям, в районі населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області.

Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між позивачкою ОСОБА_2 та загиблим ОСОБА_5 потрібне для реалізації законного права позивачки на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.01.2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала та просили її задовольнити на підставі викладених обставин.

Відповідач ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причина неявки суду не відома.

Представник третьої особи Міністерства оборони України заперчував проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

В судовому засіданні було встановлено, що влітку 2015 року, ОСОБА_2 познайомилась із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивачка обгрунтовуючи свої вимоги, посилається на ті обставини, що одразу після їх знайомства, між нею, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виникли романтичні стосунки, вони почали зустрічатися, а через декілька місяців після знайомства почали проживати разом однією сім`єю.

На момент їх знайомства, ОСОБА_5 хоч вже і не проживав зі своєю дружиною, але досі перебував в офіційно зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Дзержинського міського суду Донецької області у справі №225/4214/17 від 26 жовтня 2017 року

Від даного шлюбу у ОСОБА_5 залишилася донька - відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Відповідно до довідки голови правління Асоціації ОСББ «Нью-Йорк» №20 від 16 листопада 2023 року, ОСОБА_5 проживав разом з позивачкою ОСОБА_2 та дітьми ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з 20 січня 2016 року по 10 жовтня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем реєстрації позивачки.

Інші родичі у ОСОБА_5 відсутні. Зазначені обставини підверджуються наступними доказами.

Так на підставі рішення Дзержинського міського суду Донецької області у справі №225/4214/17 від 26 жовтня 2017 року, шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зареєстрований 16 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 103, було розірвано.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 22 червня 2009 року Відділом РАЦС Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, батько ОСОБА_5 - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис №379, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 19 жовтня 2022 року Південним відділом у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), матір ОСОБА_5 - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис №718.

Відповідно до сповіщення про смерть № 1829, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , солдат, радіотелефоніст 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , віданний військовій присязі на вірність українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, загинув, отримавши вогняне поранення, несумісне з життям, в районі населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області.

Також, вищевказане підтверджує свідоцтво про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , видане 16 жовтня 2023 року Павлоградським відділом ДРАЦС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1950.

Окрім того, відповідно до Витягів із наказу командира військової частини НОМЕР_5 №132-РС від 07 грудня 2023 року, а також із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №303 від 11 грудня 2023 року, позивачка ОСОБА_2 вказана як цивільна дружина солдата ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що є сусідкою позивачки, знала і ОСОБА_11 , вони проживали разом. По АДРЕСА_2 . Вони дуже добре ставилися один до одного, жили як сім"я постійно гуляли. Позивачка працювала продавчинею в магазині. Вони разом робили ремонт, купляли спільні речі. У них був спільний бюджет, спільних дітей у них не було. ОСОБА_12 мобілізували приблизно в 2023 році, точно не пам"ятає. Коли він загинув позивачка дуже важко переживала його смерть. Вона його поховала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що з позивачем давно знайомі, раніше жили по сусідству, вона проживала з чоловіком ОСОБА_12 . У них були гарні стосунки, проживали в квартирі позивачки. Він постійно зустрічав її з роботи, проводив час з дітьми. Всі їх вважали сім`єю. Вона неодноразово була у них вдома, вони робили ремонт. У нього була донька від попереднього шлюбу. Він спілкувався з нею поки вона не поїхала за кордон після початку війни.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що знайома з позивачкою з 2017 року, вони разом працювали в одному магазині в Торецьку. Знає особисто її чоловіка, вони вже жили разом як вона з ними познайомилась. Вони проживали по АДРЕСА_2 , спільних дітей у них не було. У ОСОБА_12 була донька, але їй відомо, що колишня дружина забороняла їм спілкуватися. Поховання ОСОБА_12 було в ОСОБА_15 .

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В силу ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом, встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

Такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю.

Головною ознакою проживання однією сім`єю є систематичне ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною, визначеною законом, законною, підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також, в судовому засіданні були оглянуті надані фотокартки, з яких вбачається, що між позивачкою ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_5 склались близькі сімейні відносини, вони разом проводили відпустки, сімейні свята тощо.

Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, в період з 6 листопада 2017 року по 10 жовтня 2023 року, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Встановлення зазначеного факту має для позивача юридичне значення, для реалізації її прав у зв`язку із загибеллю її цивільного чоловіка під час виконання ним обов`язків військової служби.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 80-89, 208, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 , треті особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ) з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_3 ), який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області, однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 06 листопада 2017 року по 10 жовтня 2023 року.

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцять днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Малихіна