Справа № 948/1216/25
Номер провадження 2/948/141/26
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

19.02.2026 с-ще Машівка

Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Тимофєєвої Г.Л.,

з участю секретаря судового засідання - Порохні І.І.,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу 948/1216/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

УСТАНОВИВ :

25 грудня 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2382086 від 20.09.2021 в розмірі 49200,00 грн та сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн..

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 26.12.2025 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено на 22.01.2026 на 09:30 год у порядку спрощеного позовного провадження.

21.01.2026 згідно повідомлення № 102195 через «Електронний суд» у справу вступив представник відповідача адвокат Ткаченко Борис Романович.

22.01.2026 через систему «Електронний суд» представник відповідача Ткаченко Б.Р. подав клопотання про зупинення розгляду справи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251, п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України де вказує, що позовні вимоги відповідач не визнає і має бажання брати участь у судовому розгляді справи проте з 05.07.2022 р. по даний час відповідач мобілізований та перебуває у складі Збройних Сил України на службі у військовій частині у місцях бойових дій, тому об`єктивно позбавлений можливості реалізувати своє право на захист у повній мірі. (а.с.95).

22.01.2026 Машівським районним судом Полтавської області постановлено ухвалу про перехід з розгляду даної цивільної справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 19 лютого 2026 року о 11 год. 30 хв.

У підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином та завчасно шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету позивача та представника позивача (а.с.178-179). У позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.8).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, який отримав 29.01.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.182).

Представник відповідача Ткаченко Б.Р. у підготовче судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином та завчасно шляхом направлення судової повістки до його електронного кабінету (а.с.180).

Суд, перевіривши матеріали справи, беручи до уваги клопотання представника відповідача та надані докази, дійшов такого висновку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на території Українивведено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений та триває і на даний час.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За приписами частини 1 статті 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є військовослужбовцем, присягу прийняв 08.03.2022 у в/ч НОМЕР_2 (а.с.96 на зв. -97).

З посвідчення серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій (а.с.97 на зв.)

За повідомленням ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 № 8в/1/466 від 18.02.20206 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 01.03.2022 призваний до лав ЗСУ на час мобілізації та направлений до військової частини НОМЕР_2 (а.с.63), що відповідає інформації, яка міститься у військовому квитку ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації, що мітиться у довідці В/Ч НОМЕР_4 від серпня 2022 № 1280/1, солдат ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині НОМЕР_4 , терміном з 07.07.2022 по теперішній час (а.с.96)

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.11.2025 у справі № 754/947/22 визначила, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Є зрозумілим, що мета законодавця у формулюванні такої конструкції була в тому, щоб гарантувати недоторканність прав тих осіб, які у запроваджений в Україні воєнний стан виконують конституційний обов`язок, пов`язаний із захистом Батьківщини від ворога, - військовослужбовців.

За нинішньої редакції пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Тож норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що змоменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них.

Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на таке. Системне тлумачення пункту 2 частини першої статті 251 та статті 254 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що підставами для поновлення зупиненого на підставі цієї процесуальної норми права провадження у справі можуть бути: припинення, у тому числі призупинення, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань під час дії воєнного стану в Україні; припинення воєнного стану в Україні, навіть якщо відповідні особи продовжують військову службу у певній військовій частині, якщо тільки ця військова частина не залишається переведеною на воєнний стан через запровадження / збереження цього стану для певної території України або не залучена до проведення антитерористичної операції.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, суд дійшов до висновку, що клопотання представника відповідача необхідно задовольнити та зупинити провадження по справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворень відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції під час дії воєнного стану в Україні.

У зв`язку з зупиненням провадження по справі, що перешкоджає вирішенню інших клопотань представника відповідача, які містяться в матеріалах справи, суд зазначає, що вони будуть вирішуватись після відновлення провадження по справі в межах підготовчого провадження по даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, 253, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі 948/1216/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованостізупинити до припинення, у тому числі призупинення, перебування відповідача ОСОБА_1 на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворень відповідно до закону військових формувань, що переведені н воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції під час дії воєнного стану в Україні.

Зобов`язати сторони повідомити Машівський районний суд Полтавської області про припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, протягом 10 днів з дня звільнення зі служби.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_1 повідомити суд про припинення або призупинення перебування на військовій службі під час дії воєнного стану в Україні протягом 3 днів з моменту настання такого.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за їх клопотанням або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Г.Л. Тимофєєва