справа № 619/4767/25
провадження № 2-др/619/9/26
19 лютого 2026 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Коваленко Н.В.,
за участю секретаря Носачової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мойсюка Андрія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення,-
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 05.02.2026 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, задоволено.

09.02.2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мойсюк А.М. на адресу суду через «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що відповідач також понесла витрати на правничу допомогу в сумі 25000 грн.

18.02.2026 через систему «»Електронний суд» представник позивача направила заперечення на заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, в яких просила відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі.

Позивач та представник позивача адвокат Бородіна Є.А. у судове засідання не з`явилися, направивши через систему «Електронний суд» заяву, про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без їх участі, просили відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, направивши через систему «Електронний суд» заяву, про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без їх участі, просили заяву задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи викладене, неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Право кожного на професійну правничу допомогу гарантоване ст. 59 Конституції України.

За змістом положень ст.133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи й процесуальне законодавство України передбачає право учасників справи на відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок сторони, яка програла судовий спір, проте розмір витрат підлягає доказуванню.

Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, з окрема, подання стороною явно не обґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1/розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2/ розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 05.02.2026 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, тобто судові витрати покладаються на відповідача ОСОБА_1 .

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника відповідача адвоката Мойсюка А.М. про ухвалення додаткового рішення з вирішення питання стягнення витрат на професійну правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мойсюка Андрія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення по справі №619/4767/25 , відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Коваленко