Справа № 211/1339/26
Провадження № 2-з/211/14/26
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення доказів

18 лютого 2026 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Лебеженко В.О., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Новака Артура Михайловича, про забезпечення доказів до подання позову,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Новак А.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій просить суд витребувати у АТ КБ «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1) інформацію про власника банківського рахунку, до якого емітовано банківську картку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, номер РНОКПП та адресу проживання і засоби в`язку отримувача грошових коштів, які були перераховані за квитанцією №23СР-31 МК-АМЕ-7907 від 01.09.2020 року на суму 10 000 (десять тисяч) грн., зазначити дату дії картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ КБ «ПриватБанк» за період від 01.09.2020 року, коли було здійснено помилковий переказ коштів по теперішній час.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали заяви передано у провадження судді Лебеженка В.О. 16.02.2026 року.

Ознайомившись із заявою про забезпечення доказів, вважаю, що вона підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (665,60 грн.), однак, в порушення зазначених вимог заявником не сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів.

При цьому, в заяві про забезпечення доказів адвокат зазначає, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та проходить військову службу у військовій частині з 10.09.2023 року, а тому в силу п.п. 12, 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, на підтвердження чому долучає копію посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 30.06.2025 року та копію довідки МОУ №156 від 31.05.2024 року.

Разом з тим, суд вважає помилковими твердження заявника про віднесення його до категорії осіб, звільнених від сплати судового збору за пред`явлення даної заяви, з огляду на таке.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків

У п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №545/1149/17, норма п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У ст.22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст.12 цього Закону. Відтак, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №9901/311/19, від 12.02.2020 у справі №545/1149/17, від 20.01.2021 у справі №9901/258/20 та постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №490/8128/17, від 21.11.2023 у справі № 520/10453/23 та підстав для відступу від них суд не вбачає.

Слід також зауважити, що згідно з відкритими та загальнодоступними даними Офіційного вебпорталу парламенту України, у березні 2020 року у Верховній Раді України зареєстрований проєкт Закону про внесення зміни до ст.5 Закону України «Про судовий збір» (щодо сплати судового збору при захисті прав учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності та Героїв України). До проєкту цього Закону було надано пояснювальну записку та висновки комітетів Верховної Ради України, з яких вбачається, що метою цього законопроєкту було усунення суперечності, що буде сприяти приведенню законодавства України про права і свободи людини і громадянина у відповідність до вимог принципів верховенства права та правової визначеності, а саме, запропоновано внести зміни до Закону України «Про судовий збір» в частині викладення п.13 ч.1 ст.5 зазначеного Закону в такій редакції: «учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у всіх справах незалежно від характеру порушених прав». Проте, Верховна Рада України не прийняла цей Закон, тобто законодавець чітко визначив свою позицію щодо спірного питання.

В ухвалі від 11.09.2024 у справі №567/79/23 (п.83) ВП ВС зазначила, що із часу прийняття нею 09.10.2019 постанови у справі №9901/311/19, як і постанови від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 із висновками щодо застосування п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» із урахуванням вимог ст.ст.12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відсутні підстави стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого цей висновок втратив зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Таким чином, пільги, визначені п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» поширюються на учасників бойових дій лише у справах, пов`язаних з їх соціальним захистом, а тому підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору у даному випадку відсутні.

Згідно ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне заяву про забезпечення доказів повернути заявнику, оскільки її подано з порушенням ст. 117 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 117, 258-261, 353- 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Новака Артура Михайловича, про забезпечення доказів до подання позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя В.О. Лебеженко