Номер провадження 2-з/754/23/26
Справа № 754/2566/26
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2026 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Панченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 подану до суду його представником - адвокатом Коломійцем Миколою Вячеславовичем про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2026 року Деснянським районним судом м.Києва було зареєстровано заяву ОСОБА_1 подано його представником - адвокатом Коломійцем Миколою Вячеславовичем про забезпечення позову до подання позовної заяви та передано згідно протоколу автоматизованого розподілу судді - Панченко О.М. 19.02.2026 року.

Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_2 Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 03 липня 2025 року у справі №757/22315/25-п була визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та щодо останньої було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн. В подальшому, вищевказане Рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 липня 2025 року у справі №757/22315/25-п було залишено в силі Постановою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року з урахуванням Постанови Київського апеляційного суду від 17 листопада 2025 року про виправлення описки. Отже, Відповідач була визнана винуватою у вчиненні ДТП, яким було завдано матеріальних збитків Позивачу, про що наявне відповідне рішення суду. В подальшому, Позивач, звернувся до страхової компанії Відповідачки, а саме ПАТ «УСГ» для отримання страхового відшкодування завданої йому шкоди. За випадком, що мав місце 3 травня 2025 р. за участю транспортного засобу BMW 540i, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Потерпілій особі, та транспортного засобу Lexus LBX, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який є забезпеченим ПАТ «УСГ» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-222115144 від 13 липня 2024 р., розмір матеріального збитку, завданого Потерпілій особі, становить 160 000,00 грн. Разом з цим, виплата в розмірі 160 000, 00 грн. є граничним розміром виплати, визначеної зокрема Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Висновком щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №306/07-25 від 27.07.2025 року, проведеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Клевер Експерт» (Код ) було визначено наступне: «… вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 540 I, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 без урахування фізичного зносу вузлів і деталей на момент проведення дослідження становить 1 093 448. 22 грн (один мільйон дев`яносто три тисячі чотириста сорок вісім гривень 22 коп.). Таким чином, з урахуванням отриманої від страхової компанії Відповідача, а саме ПАТ «УСГ» виплати, розмір матеріального збитку автомобілю Позивача становить: 1 093 448. 22 грн - 160 000, 00 грн =933 448. 22 грн. (дев`ятсот тридцять три тисячі чотириста сорок вісім гривень 22 коп). В той же час, зважаючи на розмір завданих Позивачу збитків, з метою можливості поновлення порушених прав Позивача та можливості в подальшому виконати судове рішення, Позивач звертається зі вказаною заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. З огляду на вищевикладене, звертає увагу суду, що невжиття заходів забезпечення позову, про які зазначає Позивач призведе до істотного ускладнення виконання судового рішення у справі щодо відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ДТП.

Зауважує, що по перше, Відповідач не має нерухомого майна, на яке може бути накладено стягнення, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Єдиним майном, яким володіє Відповідач є вищевказаний автомобіль марки Lexus.

Таким чином, в разі задоволення позовних вимог Позивача, єдиним майном, на яке може бути звернуто стягнення для відновлення порушених прав Позивача є автомобіль Відповідачки. Невжиття заходів забезпечення, про які просить Позивач призведе до того, що Відповідач матиме змогу в будь-який момент відчужити автомобіль в будь-який доступний їй спосіб. Зважаючи на те, що ціна позову у справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, становить 983 448.22, а також враховуючи, що єдиним майном, яким володіє Відповідач є автомобіль, наявні обґрунтовані ризики щодо того, що вказане майно буде відчужене Відповідачем з метою ускладнення виконання судового рішення. Крім цього, Відповідач не визнала та добровільно не відшкодувала Позивачу підтверджені доказово збитки, нанесені автомобілю Позивача внаслідок ДТП. Враховуючи все вищевикладене просить суд, накласти арешт на автомобіль марки Lexus модель NX 350H, державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_5 , рік випуску 2025, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1 -1 ) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник має зазначити з яким позовом він має намір звернутися до суду, та чим обумовлено необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За таких обставин, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як убачається з матеріалів поданої представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Коломійцем М.В. заяви, заявник має на меті звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Підстави забезпечення позову на які посилається представника заявника не є такими, що могли б слугувати суду прийти до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накалдення арешту на автомобіль, оскільки як убачається зі змісту заяви ОСОБА_2 розмір завданих збитків.

Крім того, матеріали заяви не містять жодних доказів того, чи вживались заходи досудового врегулювання даного спору.

Таким чином, заявником не надано достатнього обґрунтування та належних і допустимих доказів на підтвердження необхідності даного виду забезпечення до подання позову у справі.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вказана відмова не шкодить суті права позивача як особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки можливо повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду за наявності для цього достатніх підстав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 подана його представником - адвокатом Коломійцем М.В. про забезпечення позову до подання позовної заяви , - не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 поданої його представником - адвокатом Коломійцем Миколою Вячеславовичем про забезпечення позову до подання позовної заяви, - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржене до Київського апеляційного суду м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Панченко