Єдиний унікальний номер 211/1094/26
Номер провадження 2-н/211/464/26
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

18 лютого 2026 року м.Кривий Ріг

суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Грубник О.М., розглянувши заяву Обласного Комунального Підприємства «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» про видачу судового наказу щодо стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ

В С Т А Н О В И В :

До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представник заявника із заявою про видачу судового наказу.

Вивчивши матеріали заяви, дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Судом встановлено, що в поданій заяві відсутні належні докази безспірності вимог стягувача.

Нормами ЦПК України, які регулюють наказне провадження, немає прямої заборони щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, якщо буде надано документи про наявність суб`єктивного права у заявника; документи, які підтверджують виникнення права вимоги; договори про надання таких послуг; інші письмові докази, які підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг боржником.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.13 Постанови Пленуму від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», звернув увагу на те, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

На виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України судом був надісланий запит до відповідного органу реєстрації щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника.

Так, в заяві про видачу судового наказу адреса мешкання боржника вказана як: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2356752 від 18.02.2026 року, ОСОБА_2 з 31.10.1997 по 13.03.2024 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Інформація про нове місце реєстрації боржника немає.

Зі змісту заяви та долучених до неї доказів слідує, що заявлена заборгованість обліковується за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.08.2023 до 31.12.2025. При цьому, вимогу про стягнення заборгованості заявлено виключно до ОСОБА_1 , як споживача послуг, що надаються ОКП «ДТКЕ» за вказаною адресою, в той час як ОСОБА_1 була знята з реєстрації 13.03.2024 за адресою: АДРЕСА_1 . Доказів, які б свідчили про те, що вона є власником житлового приміщення та, відповідно, має обов`язок по сплаті комунальних послуг саме за цією адресою, повинна нести тягар утримання майна незалежно від реєстрації місця проживання з моменту набуття у власність, до заяви заявником не долучено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлена ОКП «ДТКЕ» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.08.2023 до 31.12.2025 за вимогою до ОСОБА_1 не є безспірною. У зв`язку з викладеним вище, заявнику слід відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1 п.8 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.9 ст.165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Статтею 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи те, що відсутні докази виникнення або порушення права грошової вимоги щодо боржника ОСОБА_1 , приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 167 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Обласного Комунального Підприємства «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М.Грубник