Номер провадження 2/387/439/26
У Х В А Л А

про залишення без руху

18 лютого 2026 року селище Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської областіСолоненко Т. В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей

В С Т А Н О В И В :

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області звернулася ОСОБА_1 з цивільним позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2026 вказану позовну заяву передано на розгляд судді Солоненко Т.В.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, судом направлено запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача за вказаною у позовній заяві адресою.

13.02.2026 до суду надійшла відповідь Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 01-02-52/1 від 12.02.2026 з інформацією щодо місця проживання відповідача.

Справа підсудна Добровеличківському районному суду Кіровоградської області.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та долучені до неї документів, дійшов висновку про наявність підстав залишення її без руху, виходячи з наступного.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте, позивачкою не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету третьої особи - Служби у справах дітей Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області .

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч.5 ст.177 ЦПК України).

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ст. 160 СК України).

Відповідно до змісту ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В розрізі даних правовідносин об`єктом захисту може бути порушене, невизнане або оспорене право чи інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, саме порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Обґрунтовуючи підстави звернення з даним позовом до суду, позивачка зазначає, що вона має на праві приватної спільної власності квартиру де вона разом зі спільними дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з лютого 2024 проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач з листопада 2025 року не допомагає та жодного разу навіть не поцікавився за які кошти виховуються діти. Саме рішення суду про визначення місця проживання малолітніх дітей дозволить їй зареєструвати синів за місцем її проживання.

При цьому, зміст позовної заяви не містить посилання на докази наявності спору між позивачем та відповідачем щодо визначення місця проживання дітей сторін, до позову не долучено жодного доказу на підтвердження таких обставин.

Окрім того, в позовних матеріалах відсутні докази на підтвердження наведених в позовній заяві обставин, а саме: доказів належності на праві приватної власності ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; доказів, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому суд зауважує, що з долученої до матеріалів позову довідки про реєстрацію місця проживання особи від 17.07.2019 № 09-06-14 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 визначена процедура затвердження висновку служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дитини для її тимчасового виїзду за межі України.

Згідно п.72 зазначеного порядку, для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею.

Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини.

Якщо встановлено, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, служба у справах дітей подає клопотання голові районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення), селищної, сільської ради про позбавлення таких батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

В матеріалах позовної заяви відсутні докази звернення позивача до органу опіки та піклування з приводу визначення місця проживання дітей з позивачем, як це передбачено положеннями ч.1 ст. 161 СК України та п.72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, як і докази прийняття органом опіки та піклування рішення за результатами звернення позивача про визначення місця проживання дітей.

Крім того, згідно положень ч.2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Проте, до позову не долучено інформацію про доходи позивача, сертифікату лікаря психіатра та довідки щодо відсутності у позивача непогашеної судимості.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки.

Для усунення недоліків позовної заяви позивач має надати суду позовну заяву в новій редакції, з додержанням вимог ст.175 ЦПК України, з урахуванням недоліків, наведених в даній ухвалі, з викладенням обставин щодо існування між сторонами спору щодо визначення місця проживання дитини та зазначенням доказів на підтвердження позовних вимог (як щодо порушення відповідачем прав позивача та наявності визначених законом підстав для визначення місця проживання дитини з позивачем, так і щодо звернення позивача до служби у справах дітей із заявою про визначення місця проживання дитини і неможливості органом опіки та піклування прийняти рішення за результатами такого звернення).

Також позивачу слід надати: докази належності на праві приватної власності ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 та доказів проживання останньої за вказаною адресою; докази на підтвердження відсутності у позивача наркологічної та алкогольної залежності, відсутності непогашеної судимості та відсутності заведених щодо неї кримінальних проваджень.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк на усунення наведених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей - залишити без руху, надавши позивача строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО