Справа №487/1204/26
Провадження №2/487/1624/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Афоніна С.М., розглянувши матеріали заяви представника Акціонерного товариства «Укрсиббанк» - адвоката Останкової Валентини Олександрівни про вжиття заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про визнання АТ «Укрсиббанк» іпотеко держателем квартири АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки відповідно до Договору іпотеки від 12.12.2007, укладеного між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 , яка на даний час належить на праві власності ОСОБА_1 .

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру до ОСОБА_1 про визнання АТ «Укрсиббанк» іпотеко держателем квартири АДРЕСА_1 ..

Заявлені вимоги мотивує тим, що рiшенням Ленiнського районного суду м. Миколаєва вiд 31.0З.2009 у справi №2-1125/2009 на користь АКlБ «УкрСиббанк» з ОСОБА_3 була стягнута кредитна заборгованiсть у розмiрi 503700,09 грн. Виконавчий лист подавався на примусове виконання та повертався без виконання неодноразово. Позивач правомiрно розраховував на те, що рiшення суду про стягнення коштiв буде виконано пiд час виконавчого провадження, у тому числi за рахунок звернення стягнення на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яка була передана ОСОБА_4 в iпотеку банку. Однак пiд час виконавчого провадження вказана квартира була незаконно відчужена без відому та згоди банку, як iпотекодержателя, кошти вiд реалiзацiї вказаноi квартири не надходили на користь стяryвача АТ «УКРСИББАНК», інформацiя про проведення оцiнки квартири та проведення торгiв вiд виконавчоi служби не надходила

З iнформацiйної довiдки вiд 27.05.2020 №210368959 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру iпотек, единого реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо квартири (реєстраційний номер майна: 9712468 за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається, що: 04.12.2017 - зареєстровано припинення арешту нерухомого майна, вiдомостi до реєстру внесено l8.01.2018 ОСОБА_5 . Центральний вiддiл державноi виконавчоi служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївської областi, індексний номер рішення 38512181;

19.12.2017 - зареєстровано припинення обтяження iпотекою запис зроблено 18.01.20l8 ОСОБА_6 . Центральний вiддiл державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївської областi, індексний номер рішення 38821535,

l8.01.20l8 - погашено запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна на пiдставi акту про проведення електронних торгів вiд 17.01.20l8 та постанови про зняття арешту з майна вiд 17.01.2018;

23.01.2018 - зареєстровано право власності за ОСОБА_7 на пiдставi свiдоцтва, серiя та номер 42, виданого 23.01.2018 приватним нотаріусом Миколаївського мiського нотарiального округу Рибачук О.В., вiдповiдно до акту про проведення електронних торгів, індексний номер рішення про реєстрацію 39312572,

02.02.2018 зареєстровано право власності за ТОВ «КОМЕРЦIЙНИЙМИКОЛАIВ», на пiдставi акту приймання-передачi нерухомого майна вiд 01.02.20l8, виданого ТОВ «КОМЕРЦІЙНИЙМИКОЛАЇВ», 11.02.2019 припинено право власності;

11.02.2019 - зареєстровано право власності за ОСОБА_8 на пiдставi договору купiвлi-продажу серiя та номер l20, виданий 11.02.2019 приватним нотаріусом Бороздiна О.Г.;

05.02.2020 - зареєстровано право власності на 1/2 частину за ОСОБА_9 на пiдставi свiдоцтва про право на спадщину.

З iнформацiйноi довідки від 24.01.2016 №461521085 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власностi на нерухоме майно, Державного реєстру iпотек, єдиного реєстру заборон вiдчуження об`єктiв нерухомого майна, щодо квартири (реєстраційний номер майна: 9712468 за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що 08.09.2020 - зареєстровано право власностi за ОСОБА_1 на пiдставi договору купiвлi-продажу, серiя та номер: 358, виданого 08.09.2020 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Гавеля О.О.

З метою недопущення порушення прав iпотекодержателя АТ «Укрсиббанк» просили вжити заходи забезпечення позову, у вигляді арешту спірного нерухомого майна, оскільки у разі не вжиття заходів забезпечення позову спірне майно буде відчужено, що призведе до порушення права позивача, а також третіх осіб, не обізнаних у тому, що нерухомість обтяжена іпотекою на користь АТ «Укрсиббанк» , що в свою чергу призведе до виникнення спорів та нових судових процесів та істотне ускладнить виконання рішення суду.

Листом вiд 07.10.2020 Центральний вiддiл ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївської областi повiдомив, що будь-якi процесуальнi документи, в т.ч. акт про проведення електронних торгiв, вiдносно боржника ОСОБА_2 Центральним вiддiлом ДВС у м. Миколаєвi не видавались. З приводу припинення обтяжень державним виконавцем Радиш О.В., яка звiльнена з займаної посади у квітні 2019 року, Управлiнням ГУНП у Миколаївськiй областi розпочато кримiнальне провадження.

Листом вiд 21.09.2020 Державне підприємство «СЕТАМ» повідомило, що відомостей про майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 у Системі електронних торгів арештованим майном лот не знайдено.

Тому, іпотечна квартира фактично не була реалізована на торгах, а право власності за ОСОБА_7 було зареєстровано на підставі подроблених документів.

Отже, спірна квартира неодноразово відчужувалася без згоди банку та останнім власником є ОСОБА_1

АТ «УКРСИББАНК» не отримував кошти вiд реалiзацiї вказаної квартири на торгах та не надавав згоди на відчуження квартири. На час придбання ОСОБА_1 вказаної квартири та на час подання позову договiр iпотеки від 12.12.2007 є дiйсним, зобов`язання за кредитними договорами та договором iпотеки не припинені, рішення суду про стягнення боргу не виконано, ОСОБА_1 не визнає права банку як iпотекодержателя щодо вказаної квартири, що дає підстави позивачу звернутися до суду iз позовом про визнання прав iпотекодержателя та в подальшому задовольнити вимоги щодо погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет iпотеки.

Однак у Державному peєcтpi речових прав на нерухоме майно вiдсутнi записи щодо обтяження iпотекою та заборони вiдчуження вказаного майна, що дає можливiсть вiдповiдачу вiльно розпорядитися вказаною нерухомістю, з метою не допущення звернення стягнення на неї.

Перевіривши матеріали справи та заяву щодо вжиття заходів по забезпеченню позову, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК у України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За п. 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 1ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і за реєстрова на відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Згідно п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Між сторонами дійсно існує спір, з приводу якого АТ «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом, а спірне нерухоме майно, щодо якого заявник просить застосувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту, є предметом спору.

Арешт майна полягає у позбавленні можливості лише розпоряджатись цими об`єктами нерухомого майна та не призведе до жодних негативних наслідків. Вжиття цього процесуального заходу не порушить вимоги ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого ч.1 ст.6 цієї ж Конвенції.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 14 лютого 2022 року в справі №367/3628/21.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами, що заявлені та змісту викладених в заяві обставин, слід вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , до набрання рішення законної сили, оскільки не застосування якого може призвести до утруднення виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Укрсиббанк» - адвоката Останкової Валентини Олександрівни про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , до набрання рішення законної сили.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Копію ухвали до негайного виконання направити до Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: Акціонерне товариство «Укрсиббанк» місце знаходження м. Київ вул. Андріївська, 2/12, .

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_4 .

Суддя С.М. Афоніна