Провадження № 22-з/801/15/26
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Матківська М. В.
Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Вінниці заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бахура Олександра Валерійовича про стягнення витрат на правничу допомогу при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн., а також судовий збір в сумі 605,60 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 28 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2025 року залишено без змін.

04 лютого 2026 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бахур О. В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.; розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника.

До заяви представником додано: договір про надання правничої допомоги № б/н від 07 квітня 2025 року; додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги № б/н від 07 квітня 2025 року від 03 січня 2026 року; акт приймання-передачі наданих юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги № б/н від 07 квітня 2025 року від 02 лютого 2026 року; перелік наданих послуг та часу, витраченого на надання правничої допомоги від 02 лютого 2026 року.

Запитом Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2026 року витребувано матеріали цивільної справи № 127/23981/25, котрі надійшли на адресу суду 12 лютого 2026 року.

Перевіривши доводи заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін та інших учасників справи в судове засідання, враховуючи те, що суд не вбачає необхідності їх виклику в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Судом враховується і те, що у заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить розгляд заяви проводити без участі сторони.

Апеляційний суд вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Як свідчать матеріали справи у відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу (а. с. 211).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3).

Частинами першою та другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Звертаючись із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, представник ОСОБА_1 адвокат Бахур О. В. визначив розмір судових витрат на професійну правничу допомогу за участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції в сумі 10 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги № б/н від 07 квітня 2025 року; додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги № б/н від 07 квітня 2025 року; акт приймання-передачі від 02 лютого 2026 року наданих юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги № б/н від 07 квітня 2025 року.

У додатковій угоді № 1 до договору про надання правничої допомоги № б/н від 07 квітня 2025 року, укладеній 03 січня 2026 року, сторони погодили, що розмір гонорару встановлюється за взаємною домовленістю сторін у фіксованому розмірі 10 000,00 грн. за надання правничої допомоги клієнту у справі № 128/23981/25 у Вінницькому апеляційному суді, що сплачується клієнтом адвокату по завершенню надання послуг адвокатом та отримання результату клієнтом або за наслідком винесення судового рішення у справі на користь клієнта(гонорар успіху).

При цьому згідно акту приймання-передачі наданих юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги № б/н від 07 квітня 2025 року та переліку наданих послуг і часу, витраченого на надання правничої допомоги від 02 лютого 2026 року, адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги сукупною вартістю 10 000,00 грн.: підготовка процесуальних та інших документів відзив на апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2025 року по справі № 128/23981/25 (05 год. 00 хв.). Клієнт визнає, що договір належним чином виконано адвокатом з дати укладення договору по теперішній час та клієнт не має до адвоката жодних претензій.

Із змісту частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 775/9215/15ц).

Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18.

Із урахуванням конкретних обставин суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (постанова Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підставі викладеного, витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., на переконання колегії суддів апеляційного суду, є неспівмірними із складністю даної справи та виконаним адвокатом об`ємом роботи, витраченого часу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, розмір таких витрат не відповідає критерію реальності, розумності їхнього розміру.

Враховуючи зазначене, з урахуванням практики Верховного Суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 , що відповідатиме обставинам та матеріалам справи.

Отже, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити частково заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бахура О. В. про стягнення витрат на правничу допомогу та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, про що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України ухвалити додаткове судове рішення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд

Постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бахура Олександра Валерійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На додаткову постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. В. Міхасішин