ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1304/25
Провадження № 2/292/102/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року с-ще Пулини

Пулинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Лотуги В.Ф., з участю секретаря судового засідання Володіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2025 року позивач АТ "Таскомбанк" звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за заявою-договором №004/8976242-ССN від 22.12.2020 в розмірі 64849,72 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.12.2020 між товариством та ОСОБА_1 укладено заяву-договір № 004/8976242-СCN про приєднання до публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачці грошові кошти, встановивши суму кредитного ліміту 28200 грн., строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією, цільове призначення кредиту - на споживчі потреби, процентна ставка за користування кредитом - 54 %

Підписавши заяву ОСОБА_1 погодилась з тим, що публічна пропозиція банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщена на сайті www.tascombank.com.ua) та тарифи банку разом з цією заявою-договором становлять договір банківського обслуговування та є його невід"ємними частинами; підтвердила факт ознайомленості, обізнаності та розуміння публічної пропозиції банку на укладення даного договору, правил обслуговування корпоративних клієнтів та тарифів банку, просила відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платежів та виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку.

Умови договору відповідачкою не виконані, кредитні кошти не повернуті. Станом на 02.09.2025 заборгованість відповідачки становить 64849,72 грн., з них по тілу кредиту - 28164,89 грн.; по відсоткам - 36684,83 грн.

Ухвалою суду від 25.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив провести розгляд справи без участі представника АТ "Таскомбанк".

У судові засідання, призначені на 15.01.2026, 29.01.2026 та 18.02.2026, відповідачка не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.

З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що до АТ "Таскомбанк" звернулася ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 22.12.2020 підписала заяву-договір про приєднання до публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №004/8976242-СCN, якою підтвердила достовірність, повноту та дійсність відомостей, відображених в заяві-договорі та в офіційних документах, наданих позичальником банку та акцептувала публічну пропозицію АТ "Таскомбанк" на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщену на сайті www.tascombank.com.ua) та беззаперечно приєдналася до умов договору, погодилася з тим, що заява-договір та тарифи банку є невід`ємними частинами договору.

У заяві відповідачка просила відкрити їй поточний рахунок у гривні, операції по яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів та виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку "Просто картка" з встановленням бажаного кредитного ліміту 14900 грн. та підтвердила отримання картки.

Згідно паспорта споживчого кредиту за карткою "Просто картка", з яким ознайомилась відповідачка 22.12.2020, тип кредиту - кредитна лінія, сума/ліміт кредиту - від 0 до 100000 (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит), строк кредитування - 12 місяців, з автоматичною пролонгацією, мета отримання кредиту - на споживчі цілі, процентна ставка, відсотків річних - 54%, тим процентної ставки - фіксована, обслуговування кредитної заборгованості (від початку суми кредиту) - обов"язковий мінімальний платіж 5%, не менше 50 грн., але не більше залишку заборгованості. Загальні витрати за кредитом - 2884,93 грн. на прикладі суми кредитного ліміту 10000 грн. та його погашення впродовж 12 місяців. Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 12884,93 грн. на прикладі суми кредитного ліміту 10000 грн. та його погашення впродовж 12 місяців. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 52,92%. Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: штрафи - 100 грн. за кожен факт порушення строку та розміру платежу щодо повернення кредиту, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 54%.

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №004/8976242-СCN від 22.12.2020, укладеного з ОСОБА_1 , остання станом на 02.09.2025, має заборгованість в сумі 64849,72 грн., яка складається із заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 28164,89 грн., заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена) - 36684,83 грн.

08.12.2025 ОСОБА_1 направлено повідомлення-вимогу про те, що у зв`язку з тривалим невиконанням своїх зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість по кредиту, яка на 23.05.2025 становить 28164,89 грн. - основний борг, 36684,83 грн. - заборгованість за процентами, а тому вимагають виконати взяті на себе зобов"язання протягом 30 днів з дати одержання повідомлення, але не пізніше 45 днів з дня направлення банком даного повідомлення.

Як вбачається з виписки по особовим рахункам кредитного договору №004/8976242-CCN ОСОБА_1 , за період з 22.12.2020 по 02.09.2025, остання користувалася наданою їй кредитною карткою, знімала кошти, проводила розрахунки, здійснювала погашення кредиту. За користування кредитними коштами, банком нараховувались відсотки.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Наданими позивачем доказами підтверджено те, що 22.12.2020 підписавши заяву-договір №004/8976242-ССN, між банком та відповідачкою укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і відповідачці для використання надано банківську картку з встановленим на ній кредитним лімітом на суму 14900 грн.

Банк свої зобов"язання за договором виконав в повному обсязі, а саме відповідачці було відкрито картковий рахунок, надано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт, яким відповідачка активно користувалася.

Випискою по особовому рахунку підтверджено, що ОСОБА_1 користувалася наданою їй кредитною карткою, знімала кошти, проводила розрахунки в торгівельних мережах, переказували кошти та здійснювала внесення коштів на рахунок для погашення заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка використані кредитні кошти повністю не повернула, внаслідок чого згідно з наданим банком розрахунком заборгованість становить 64849,72 грн., з якої по тілу кредиту - 28164,89 грн., по процентах - 36684,83 грн.

Однак, суд дослідивши подані позивачем документи на їх відповідність вимогам законодавства, не погоджується щодо заявленої позивачем до стягнення заборгованості за відсотками.

У підписаній ОСОБА_1 заяві-договорі про приєднання до публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №004/8976242-СCN, зазначено, що вона погодилась з тим, що публічна пропозиція АТ "Таскомбанк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщена на сайті www.tascombank.com.ua) та тарифи банку разом з цією заявою-договором становлять договір банківського обслуговування та є його невід"ємними частинами.

Отже, вказана заява-договір та тарифи банку є невід`ємними частинами договору.

Однак, з долученого до позовної заяви тарифного пакету "ТАС-онлайн" на розрахунково-касове обслуговування в АТ "Таскомбанк", вбачається що даний документ відповідачкою не підписаний, що викликає обґрунтовані сумніви в тому, що з ним ОСОБА_1 було ознайомлено.

Судом встановлено, що укладений договір між АТ "Таскомбанк" та ОСОБА_1 є споживчим, а тому має відповідати положенням ст.12 Закону України "Про споживче кредитування" від 15.11.2016 № 1734-VIII(надалі Закон № 1734-VIII), у редакції чинній на час виникнення правовідносин.

З дослідженої у суді заяві-договорі про приєднання до публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №004/8976242-СCNвстановлено, що вона не відповідає ч.1 ст.12 Закону № 1734-VIII, оскільки в ній не зазначено строк, на який надається кредит; процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом ; інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону № 1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону № 1734-VIII, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Також, кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Цією ж правовою нормою визначено зміст вказаної інформації (умови кредиту: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета та спосіб отримання, тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, види забезпечення за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо), порядок ознайомлення з нею споживача, форму надання такої інформації (паспорт споживчого кредиту) та термін її актуальності. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту), є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою).

Термін "паспорт споживчого кредиту" вживається у Законі № 1734-VIII лише в розділі II "Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню" та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ "Договір про споживчий кредит" цього Закону.

Паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон № 1734-VIII включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13).

Отже, тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.

Разом з тим, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Такий висновок зроблений Верховним Судом у складі Об`єднаної плати Касаційного цивільного суду у постанові у справі № 393/126/20 від 23.05.2022.

З огляду на викладене при підписанні заяви-договору між позивачем та відповідачкою, у даному документі не знайшли свого відображення істотні умови договору про споживчий кредит, а саме: не визначено проценту ставку за кредитом, її тип, порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів.

Надану позивачем публічну пропозицію АТ "Таскомбанк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з огляду на її мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ним нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві-договорі позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Враховуючи, що публічна пропозиція, яка міститься в матеріалах даної справи, не містить підпису відповідачки, тому її не можна розцінювати як частину договору, укладеного сторонами 22.12.2020 шляхом підписання заяви-договору. А тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Вказана позиція суду відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду викладеному у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками задоволенню не підлягають.

Однак, враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальницею кошти у добровільному порядку АТ "Таскомбанк" не повернуті, а відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника до виконання обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і це не є обов`язком суду.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Оскільки ОСОБА_1 використовувала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на банківську картку, однак не повернула їх та не сплатила заборгованість в добровільному порядку, суд вважає, що позов про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково в розмірі заборгованості за тілом кредита на суму 28164,89 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (28164,89/64849,72)х2422,40 = 1052 грн. 07 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.76, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, ) заборгованість за заявою-договором №004/8976242-ССN від 22.12.2020 у розмірі 28164 (двадцять вісім тисяч сто шістдесят чотири) грн. 89 (вісімдесят дев"ять) коп. та судовий збір в сумі 1052 (одна тисяча п"ятдесят дві) грн. 07 (сім) коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи.

Позивач: Акціонерне товариство "Таскомбанк", знаходиться за адресою: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Суддя В. Ф. Лотуга