Справа № 599/1864/25
05 лютого 2026 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі:
судді Снігурського В. В., за участі секретаря Куриляк О. Г., розглянувши в м. Зборові заяву про постановлення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Розтоцьке Агро» про визнання укладеною додаткової угоди та визнання відсутнім права оренди у нового орендаря,
представник відповідача Карого М. М. звернувся до суду з заявою, згідно якої просить постановити додаткове рішення у цивільній справі №599/1864/25 за позовом ТОВ "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_1 , ПП «Розтоцьке Агро» про визнання укладеною додаткової угоди та визнання відсутнім права оренди у нового орендаря, оскільки судом не вирішено питання щодо судових витрат, а саме витрат відповідача на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи суд встановив, що рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 січня 2026 року у цивільній справі №599/1864/25 за позовом ТОВ "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_1 , ПП «Розтоцьке Агро» про визнання укладеною додаткової угоди та визнання відсутнім права оренди у нового орендаря у задоволенні позову відмовлено.
Встановлено, що при винесенні вказаного рішення судом не вирішено питання щодо судових витрат, а саме не вирішено питання щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу.
Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
В силу ст.ст.133,134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За змістом ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.
Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Положеннями ЦПК передбачено, що зменшення витрат можливо лише за тієї умови, якщо інша сторона заявила клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та довела їх неспівмірність.
У разі ж відсутності такої заяви від сторони, суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Враховуючи, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від позивача не надходило, заяву слід задовольнити.
Керуючись ст. 270 ЦПК України,
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня прийняття рішення.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський