Провадження № 2/750/506/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2026 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді Слісаря А.В.,
за участю секретаря Примак Т.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі у праві спільної часткової власності,
у жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі у праві спільної часткової власності та просив припинити його право спільної часткової власності на житловий будинок з
господарськими (надвірними) спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та виділити йому в натурі 5/7 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими спорудами - літера по плану А-1, загальною площею 40,9 кв.м., житлової площі 24,5 кв.м., який складається з житлової кімнати № 1-4 площею 24,5 кв.м., кухні № 1-3 площею 6,8 кв.м., коридору № 1-2 площею 5,5 кв.м., веранди літера по плану а-1 площею 4,1 кв.м., визнавши за ним право власності на вказане майно.
Позивач мотивує свої вимоги тим, що ним зареєстровано право власності на 5/7 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 40,9 кв.м., житлова площа 24,5 кв.м. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.2025, зареєстрованого в реєстрі № 447, згідно якого спадкоємцем ОСОБА_3 , 1961 р.н., померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 і спадщина складається з 5/7 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належали спадкодавцеві на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковою О.М. 24.05.2002 за 2077. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 30.01.2020 у справі № 750/7868/19 (провадження № 2/750/41/20) виділено ОСОБА_2 в натурі 2/7 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши за ним право власності на вказане майно, а також припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими спорудами за вказаною адресою. Колишнім співвласником ОСОБА_2 на підставі вказаного судового рішення, рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №308 від 06.08.2020, технічного паспорту від 02.06.2020 зареєстровано право власності як на окремий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорту (реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності № ТІ01:5852-4169-9988-3779) житловий будинок літера «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 . загальною площею 40,9 кв.м., житлової площі 24,5 кв.м., який складається з житлової кімнати № 1-4 площею 24,5 кв.м., площею 4,1 кв.м. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 984197 від 25.12,2003. зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4068, ОСОБА_3 на підставі рішення 10 сесії 24 скликання Чернігівської міської ради народних депутатів від 25.12.2003 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0649 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 . З метою присвоєння адреси частини житлового будинку ОСОБА_1 звернувся до управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради, проте згідно відповіді № 01-11/179 від 18.07.2025 вказану заяву повернути без виконання за відсутністю правових підстав, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Фактично ОСОБА_1 є єдиним співвласником частки у праві їно, з якого іншим співвласником виділено в судовому порядку. За таких обставин позивач, як співвласник нерухомого майна, позбавлений можливості в повному обсязі реалізовувати належні йому як власнику майна права володіння, користування та розпорядження належним йому майном, в тому числі в отриманні згоди інших співвласників на відчуження, присвоєння поштової адреси, реєстрації права власності на об`єкт нерухомості як ціла окрема річ, а отже виникла необхідність у припиненні права спільної часткової власності на вказаний будинок в цілому та виділити в судовому порядку частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в натурі, що має відповідати його частці - 5/7. Позивач вирішив скористатися своїм правом на виділ майна, що є у спільній частковій власності, згідно п. 2 ст. 364 ЦК і припинити право спільної часткової власності на нього.
Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 18 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.
В судове засідання сторони не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечуэ.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою реєстрації місця проживання.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 5/7 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 40,9 кв.м., житлова площа 24,5 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 426889385(а.с.23).
Право власності зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.2025, зареєстрованого в реєстрі № 447, згідно якого спадкоємцем ОСОБА_3 , 1961 р.н., померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 і спадщина складається з 5/7 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належали спадкодавцеві на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковою О.М. 24.05.2002 за 2077(а.с.22).
Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 30.01.2020 у справі № 750/7868/19 (провадження № 2/750/41/20) виділено ОСОБА_2 в натурі 2/7 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши за ним право власності на вказане майно, а також припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими спорудами за вказаною адресою. Колишнім співвласником ОСОБА_2 на підставі вказаного судового рішення, рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №308 від 06.08.2020, технічного паспорту від 02.06.2020 зареєстровано право власності як на окремий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9,10, 13-15).

Згідно технічного паспорту (реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності № ТІ01:5852-4169-9988-3779) житловий будинок літера «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 . загальною площею 40,9 кв.м., житлової площі 24,5 кв.м., який складається з житлової кімнати № 1-4 площею 24,5 кв.м., кухні № 1-3 площею 6,8 кв.м., коридору № 1-2 площею 5,5 кв.м., веранди літера по плану а-1 площею 4,1 кв.м.(а.с.24-29).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 984197 від 25.12.2003 р. зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4068, ОСОБА_3 на підставі рішення 10 сесії 24 скликання Чернігівської міської ради народних депутатів від 25.12.2003 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0649 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

З витребуваної судом та оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 750/7868/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення частки в натурі у праві спільної часткової власності, з`ясовано, що у відповідності до висновку технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна ТОВ «Експертна компанія «ІТЕО» від 05.03.2019 № 0203/19 житлового домоволодіння (будівель), по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (спадкодавець позивача), а саме житловий будинок літ. А-1, прибудова літ.А1-1, веранда літ. а-1, загальною площею 40,4 кв.м., житлова площа 25,7 кв.м., та ОСОБА_2 . Будівлі розташовані на окремих земельних ділянках та є технічна можливість для поділу та здійснення припинення спільної часткової власності.

Згідно технічного паспорту житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна ТОВ «Експертна компанія «ІТЕО» від 05.03.2019 цей житловий будинок мав наступну конфігурацію та розміри: веранда 4,1 кв.м., коридор 5,5 кв.м., житлова кімната 6,8 кв.м., житлова кімната 12,7 кв.м., житлова кімната 6,2 кв.м., коридор 5,1 кв.м. При цьому згідно технічного плану з розмірами житлові кімнати 1-4, 1-5, 1-7 є окремими з наявними перегородками між собою всередині, а зовнішні розміри становлять 5.40 м та 5.60 м відповідно(знаходиться у дослідженій справі).

Згідно технічного паспорту з реєстраційним номером у Реєстрі будівельної діяльності № Е101:5852-4169-9988-3779 ФОП ОСОБА_4 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , літера та порядковий номер за планом А-1, загальна площа якого становить 40,9 кв.м., житлова 24,5 кв.м., з яких коридор 5,5 кв.м., кухня 6,8 кв.м., житлова кімната 24,5 кв.м., веранда 4,1

кв.м.(а.с.24-29).

При цьому згідно технічного плану з розмірами житлова кімната 1-4 є цільною без перегородок всередині, а зовнішні розміри становлять 5.40 м та 5.51 м відповідно.

Відповідно до Інформаційної довідки технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна загальна площа житлового будинку становить 40,9 кв.м., житлова площа 24,5 кв.м. Самочинного будівництва та переобладнання не виявлено, відбулось зменшення житлової площі 5/7 частин житлового будинку на 1,2 кв.м. за рахунок внутрішнього переобладнання, яке узаконення не потребують. А також збільшилась загальна площа будинку на 0,5 кв.м. з 40,4 кв.м. до 40,9 кв.м. за рахунок внутрішнього переобладнання (знесення перегородок та внутрішніх ремонтних робіт.

Вказана площа відповідає правовстановлюючому документу свідоцтву про право власності на спадщину за законом від 14.05.2025, виданого приватним нотаріусом Куранковою Д.М. і зареєстрованому в реєстрі за № 447, згідно якого ОСОБА_1 позивач у справі, отримав у власність в порядку спадкування 5/7 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 40,9 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м.

Вказана розбіжність виявлена під час здійснення у 2025 році контрольних обмірів площі кімнат у вказаному будинку та виникнула внаслідок внутрішніх переобладнань, а саме станом на момент реєстрації права власності в порядку спадкування (технічний паспорт з реєстраційним номером у Реєстрі будівельної

діяльності № Е101:5852-4169-9988-3779 ФОП ОСОБА_4 ) навідміну від технічного паспорту ТОВ «Експертна компанія «ІТЕО» житлова кімната 1-4 площею 24,5 кв.м. сформувалась внаслідок переобладнання (знесення перегородок, шпаклювання та вирівнювання стін) житлових кімнат 1-4 площею 12,7 кв.м., 1-5 площею 6,2 кв.м. та коридору 1-7 площею 5,1 кв.м. (загальна площа 24 кв.м.), що привело до збільшення загальної площі до 40,9 кв.м., а внаслідок змінипризначення житлової кімнати 1-3 площею 6,8 кв.м. на кухню такої ж площі та зміни призначення коридору 1-7 площею 5,1 кв.м. на частину житлової кімнати 1-4 площею 24,5 кв.м., загальна житлова площа зменшилась на 1,2 кв.м.

Відповідно до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою КМУ від 07.06.2017 № 406, зокрема належать роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/ або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за классом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам па праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, право спільної часткової власності ие право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися нтежним ш у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Одним із засобів юридичного захисту прав чи інтересів співвласників майна є його поділ чи виділ в натурі. При цьому, поділ майна означає припинення права спільної власності й виникнення на його основі права власності кожного з колишніх співвласників на окреме майно, тобто після такого поділу або кожна зі сторін стає одноособовим власником певного майна, відносини права спільної власності припиняються.

Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Таким чином, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Водночас, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Згідно фактичних обставин справи, співвласником ОСОБА_2 фактично виділено в натурі свою частку у спільному майні.

З урахуванням ст. 82 ЦПК України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а саме рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 30.01.2020 у справі № 750/7868/19, а також що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у власності двох співвласників (2/7 та 5/7 часток), один з яких виділив свою частку в натурі, маються як правові так і технічні підстави і можливості для виділу частки позивача в натурі.

Як роз`яснено в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до п.6 вищенаведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом /квартиру/. Виділ, також, може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Фактично ОСОБА_1 є єдиним співвласником частки у праві власності на майно, з якого іншим співвласником виділено в судовому порядку належну йому частку. За таких обставин позивач, як співвласник нерухомого майна, позбавлений можливості в повному обсязі реалізовувати належні йому як власнику майна права володіння, користування та розпорядження належним йому майном, в тому числі в отриманні згоди інших співвласників на відчуження, присвоєння поштової адреси, реєстрації права власності на об`єкт нерухомості як ціла окрема річ, а отже виникла необхідність у припиненні права спільної часткової власності на вказаний будинок в цілому та виділити в судовому порядку частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в натурі, що має відповідати його частці - 5/7. За таких обставин, викладені у позовній заяві обставини є повністю доведеними та встановленими, та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про виділ частки в натурі у праві спільної часткової власності задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими (надвірними) спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі ОСОБА_1 5/7 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими спорудами - літера по плану А-1, загальною площею 40,9 кв.м., житлової площі 24,5 кв.м., який складається з житлової кімнати № 1-4 площею 24,5 кв.м., кухні № 1-3 площею 6,8 кв.м., коридору № 1-2 площею 5,5 кв.м., веранди літера по плану а-1 площею 4,1 кв.м., визнавши за ним право власності на вказане майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Суддя А.В. СЛІСАР