Ухвала

09 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 237/3566/17

провадження № 61-782ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Копитка Євгенія Кириловича як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року та постанову Верховного Суду від 04 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, про визнання заяви недійсною, визнання договорів діючими (не припиненими), скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та поновлення запису,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив визнати недійсною заяву від 07 березня 2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л. І., зареєстровану в реєстрі за №№ 650 та 651, згідно з якою розрахунок між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за договором позики від 05 березня 2016 року проведений повністю;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34174027 від 07 березня 2017 року прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л. І.;

визнати діючим (не припиненим) договір позики від 05 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л. І. та зареєстрований в реєстрі за № 537;

визнати діючим (не припиненим) іпотечний договір, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазаревою Л. І. та зареєстрований в реєстрі за № 538;

поновити запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта про іпотечний договір, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л. І., зареєстрований в реєстрі за № 538.

Мар`їнський районний суд Донецької області заочним рішенням від 10 травня 2018 року позов задовольнив.

Визнав недійсною заяву від 07 березня 2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л. І., за якою повністю проведено розрахунок між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором позики від 05 березня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л. І., зареєстрованим в реєстрі за № 537.

Скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 березня 2017 року, індексний номер: 34174027, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазаревою Л. І.

Визнав діючим (неприпиненим) договір позики від 05 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л. І., зареєстрований у реєстрі за № 537.

Визнав діючим (неприпиненим) іпотечний договір, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л. І. та зареєстрований у реєстрі за № 538.

Поновив запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта про іпотечний договір, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л. І. та зареєстрований у реєстрі за № 538.

Донецький апеляційний суд постановою від 31 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнив, заочне рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 10 травня 2018 року скасував і справу направив для розгляду до Печерського районного суду м. Києва за встановленою підсудністю.

Печерський районний суд м. Києва ухвалою від 24 лютого 2020 року залучив до участі у справі співвідповідача ОСОБА_5 .

Печерський районний суд м. Києва рішенням від 14 березня 2023 року в задоволенні позову відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 11 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково, рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково.

Визнав недійсною заяву від 07 березня 2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л. І., за якою повністю проведено розрахунок між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором позики від 05 березня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л. І., зареєстрованим у реєстрі за № 537.

Скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 березня 2017 року, індексний номер: 34174027, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазаревою Л. І.

Визнав діючим (неприпиненим) договір позики від 05 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л. І., зареєстрований у реєстрі за № 537.

Стягнув із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі по 2 642,99 грн з кожного.

Київський апеляційний суд ухвалою від 11 липня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення судових витрат з ОСОБА_5 відмовив, заяву ОСОБА_2 про стягнення судових витрат з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишив без розгляду.

Верховний Суд постановою від 04 грудня 2024 року касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_5 задовольнив частково. Постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання діючим (не припиненим) договору позики від 05 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л. І., зареєстрованого в реєстрі за № 537, скасував та рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року в цій частині вимог залишив в силі, змінивши мотиви відмови у задоволенні цієї позовної вимоги.

Постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання діючим (не припиненим) іпотечного договору від 05 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазаревою Л. І., зареєстрованого в реєстрі за № 538 змінив, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року залишив без змін.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року залишив без змін.

Стягнув із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 1 102,40 грн.

01 вересня 2025 року ОСОБА_1 як особа, яка не брала участі у справі, в інтересах якої діє представник - адвокат Копитко Є. К., подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року та постанову Верховного Суду від 04 грудня 2024 року у цій справі.

Верховний Суд ухвалою від 29 вересня 2025 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 04 грудня 2024 року. Поновив ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року. Відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року та витребував матеріали справи із суду першої інстанції. Відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року.

Верховний Суд ухвалою від 04 грудня 2025 року закрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 396 ЦПК України.

Вказану ухвалу суду від 04 грудня 2025 року отримано заявником 12 грудня 2025 року.

19 січня 2025 року до Верховного Суду надійшла повторно касаційна скарга адвоката Копитка Є. К. як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року та постанову Верховного Суду від 04 грудня 2024 року, яка сформована у підсистемі «Електронний суд» 12 січня 2026 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Копитка Є. К. як представника ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 04 грудня 2024 року необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Ураховуючи те, що вже є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 04 грудня 2024 року, відсутні правові підстави для повторного розгляду поданої касаційної скарги в цій частині.

Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі, не є підставою для повторного розгляду касаційної скарги в цій частині, оскільки не змінюють призначення імперативної норми процесуального права, викладеної у пункті 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Касаційна скарга адвоката Копитка Є. К. як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Разом із цим, адвокат Копитко Є. К. як представник ОСОБА_1 у касаційній скарзі заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року з посиланням на те, що вперше представник заявника з оскаржуваним судовим рішенням ознайомився 31 липня 2025 року. Верховний Суд закриваючи касаційне провадження у справі встановив, що судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки нібито не вирішувалося. Отримавши зазначену ухвалу суду 12 грудня 2025 року та ознайомившись із висновками щодо застосування норм права, викладеними у постановах Верховного Суду, на підставі яких попереднє касаційне провадження було закрито, заявниця вважає, що її попередня касаційна скарга не містила підстав касаційного оскарження, оскільки станом на дату її подання їй не було відомо про висновки Верховного Суду, які були застосовані в ухвалі про закриття касаційного провадження. Тобто, після аналізу ухвали Верховного Суду про закриття первісного касаційного провадження, вона наразі має змогу у повному обсязі сформувати свою правову позицію та повною мірою викласти підстави для скасування оскаржуваного судового рішення. З урахуванням неденного, заявник просить врахувати, що ця (повторна) касаційна скарга подана у тридцятиденний строк з моменту отримання ухвали Верховного Суду про закриття касаційного провадження, тобто 12 січня 2026 року, а з метою забезпечення повного та всебічного касаційного розгляду, просить клопотання задовольнити та поновити строк на подання цієї касаційної скарги.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання свідчать, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

В касаційній скарзі адвокат Копитко Є. К. як представник ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року залишити без змін.

У лютому 2026 року до Верховного Суду надійшло заперечення адвоката Воротиленка О. С. як представника ОСОБА_2 щодо відкриття касаційного провадження.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2023 року у справі № 603/761/19;

- необхідність відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 754/4108/18, від 14 травня 2025 року у справі № 676/4537/23, від 09 липня 2025 року у справі № 520/548/18, від 31 січня 2024 року у справі № 199/7376/16-ц, від 25 грудня 2024 року у справі № 645/5439/17 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм статей 60, 62 ЦПК України щодо правових підстав (з тих, що передбачені статтями 60, 62 ЦПК України), на яких права одного з подружжя, який надавав тільки згоду на придбання спільного майна, але не був стороною договору, у разі розгляду справи про визнання недійсним документу, за яким скасовано обтяження спільного майна, за умови, що позовних вимог до того з подружжя, який не є титульним власником спільного майна, не пред`явлено, захищаються тим із подружжя, який уклав договір про придбання майна, і є відповідачем у справі; форми волевиявлення довірителя, яким є одним з подружжя на представництво його інтересів іншим з подружжя;

- суд не дослідив зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Копитка Є. К. як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року у цій справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.

Крім того, адвокат Копитко Є. К. як представник ОСОБА_1 у касаційній скарзі заявив клопотання про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року з посиланням на те, що метою подання цієї касаційної скарги є відновлення повноти прав заявниці як співвласниці квартири. Натомість у разі звернення стягнення на квартиру позивачем, заявниця повністю буде позбавлена свого права власності на квартиру і задоволення цієї касаційної скарги не забезпечить відновлення її порушених прав як власниці квартири.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення дії судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Колегія суддів вважає, що доводи клопотання адвоката Копитка Є. К. як представника ОСОБА_1 не свідчать про необхідність зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року, оскільки вони є лише припущенням про ймовірність настання певних наслідків у майбутньому. Верховний Суд звертає увагу на те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його дії, а тому відсутні правові підстави для задоволення клопотання.

Також, адвокат Копитко Є. К. як представник ОСОБА_1 у касаційній скарзі заявив клопотання про розгляд скарги за участі належним чином повідомленого представника ОСОБА_1 - адвоката Копитка Є. К.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи у судове засідання суд вирішує з урахуванням конкретних обставин справи та встановленої необхідності надання пояснень учасниками справи.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки розгляд справи Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та необхідність виклику учасників справи для надання пояснень відсутня, підстав для задоволення клопотання про розгляд скарги за участі належним чином повідомленого представника ОСОБА_1 - адвоката Копитка Є. К., немає.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Копитка Євгенія Кириловича як представника ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 04 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, про визнання заяви недійсною, визнання договорів діючими (не припиненими), скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та поновлення запису.

Клопотання адвоката Копитка Євгенія Кириловича як представника ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року задовольнити.

Поновити адвокату Копитку Євгенію Кириловичу як представнику ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Копитка Євгенія Кириловича як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року.

Витребувати з Печерського районного суду м. Києва цивільну справу № 237/3566/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, про визнання заяви недійсною, визнання договорів діючими (не припиненими), скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та поновлення запису.

У задоволенні клопотання адвоката Копитка Євгенія Кириловича як представника ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року відмовити.

У задоволенні клопотання адвоката Копитка Євгенія Кириловича як представника ОСОБА_1 про розгляд скарги за участі належним чином повідомленого представника ОСОБА_1 - адвоката Копитка Євгенія Кириловича відмовити.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов