Справа № 145/1793/25
Провадження № 22-ц/801/746/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванець В. Д.
Доповідач :Міхасішин І. В.
УХВАЛА

16 лютого 2026 рокуСправа № 145/1793/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 січня 2026 року,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга відповідачки ОСОБА_1 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 січня 2026 року.

Однак подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить звільнити її від сплати судового збору, оскільки відповідач не в змозі оплатити суму судового збору в зв`язку із скрутним матеріальним становищем та поганим станом здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у ч. 1 цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачені умови, за яких суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити особу від сплати судового збору. Такими умовами є, якщо: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Отже скрутний майновий стан, на підтвердження якого скаржником мають бути надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору. Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Звернувшись до суду скаржник просить про звільнення від сплати судового збору, але відповідних доказів, які б свідчили про її майновий стан, зокрема, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, банківських довідок про відсутність коштів на рахунках, інформації щодо наявності чи відсутності транспортних засобів тощо, скаржник суду не надав.

З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору до задоволення не підлягає, а тому вона має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674VI розмір судового збору із апеляційних скарг на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Тобто, законодавцем визначено базу для обрахування розміру судового збору за подання апеляційних скарг ставку, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, а не розмір судового збору, стягнутий рішенням суду першої інстанції.

Отже сплаті заявником підлягає сума судового збору в розмірі 3633,60 грн.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржникові строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме для подання доказу про сплату судового збору в оригіналі платіжного документа або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Реквізити рахунку для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, рахунок отримувача UA0002856, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 січня 2026 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання зазначених вимог, апеляційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Витребувати з Тиврівського районного суду Вінницької області цивільну справу № 145/1793/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин