Провадження № 2/522/2467/26
УХВАЛА

13 січня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Коновал Д. І.,

представника позивача адвоката Пудлінської Л. І.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Саінчук А. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа № 522/20923/23 за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман Інни Миколаївни, ОСОБА_1 про визнання незаконним відкриття спадкової справи та зобов`язання закрити спадкову справу.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Саінчук А. О., подала до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідачем у даній є приватний нотаріус, яка не є суб`єктом владних повноважень, однак, предметом в цій справі є оскарження саме дій нотаріуса, які не носять приватно-правого характеру. При цьому Байтер І.О. звернулася до суду із позовом щодо оскарження дій нотаріуса, а саме: незаконне відкриття спадкової справи, зобов`язання вчинити певні дії: «закрити спадкову справу», а тому вважає, що спір у цій справі виник в результаті виконання нотаріусом своїх владно-публічних та управлінських функцій, тобто оскаржується не право власності на квартиру, а саме дії нотаріуса.

Указує, що оскільки спір у цій справі не стосується речових прав на нерухоме майно, а виник виключно в результаті відкриття спадкової справи, тобто оскаржується дії нотаріуса в межах Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, то такий спір є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Саінчук А. О. клопотання просила задовольнити.

Представник позивача адвокат Пудлінська Л. І. у підготовчому засіданні проти закриття провадження у справі заперечувала, указала на те, що враховуючи характер спірних правовідносин, дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою суду від 13.01.2026, зазначеною у протоколі судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 ст. 259 ЦПК України ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

На підставі наведеної процесуальної норми суд вважає за необхідне ухвалу суду від 13.01.2026, зазначену у протоколі судового засідання, оформити окремим документом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Зокрема, ч. 1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Згідно із пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №910/8729/18 визначено, що критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Таким чином, при вирішенні питання судової юрисдикції, окрім суб`єктного складу, необхідно також враховувати характер спірних правовідносин, права та інтереси, за захистом яких звернувся позивач.

Як слідує з позовної заяви позивач просить визнати незаконним відкриття приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М. 04.08.2023 спадкової справи за заявою ОСОБА_1 щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_3 , та зобов`язати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М. закрити спадкову справу, відкриту 04.08.2023 за заявою ОСОБА_1 щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_3 .

При цьому як на підставу для звернення до суду позивач посилається на порушення внаслідок дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М. її прав як спадкоємця.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА