Справа №760/3467/26
У Х В А Л А

іменем України

про забезпечення позову

19.02.2026 м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Застрожнікова К.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Подолян Юлії Олександрівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Подолян Юлія Олександрівна, до ОСОБА_2 , третя особа: товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ДІМ 9000» про відшкодування шкоди,

Ціна позову 188 268, 17 грн.,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява позивача ОСОБА_1 адвоката Подолян Юлії Олександрівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Подолян Юлія Олександрівна, до ОСОБА_2 , третя особа: товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ДІМ 9000» про відшкодування шкоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду та справу передано судді Застрожніковій К.С.

18.02.2026 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Представник позивачки адвокат Подолян Ю.О. звернулась до суду із письмовою заявою про забезпечення позову, в якій просила суд накласти арешт на 1/20 частину квартири, що належить відповідачці ОСОБА_2 , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 . Водночас, 26.11.2024, повернувшись додому з відрядження, позивачка побачила наслідки затоплення квартири - підлога, стіни, міжкімнатні двері, меблі, сантехніка були залиті водою, натяжна стеля була наповнена водою, а зі світильників в стелі стікала вода, позивачка одразу звернулась до управляючої компанії ТОВ «УК «ДІМ 9000». В той самий день комісією у складі майстра технічної дільниці, начальника охорони, слюсаря-сантехніка було складено Акт про те, що 17.11.2024 у будинку АДРЕСА_2 трапилось залиття. Згідно Акту причиною аварії, що трапилась на системі ЦО, є зняття радіаторів опалення та відсутність заглушених виходів, відкриття кранів опалення в квартирі АДРЕСА_3 без послідуючої перевірки, що призвело до пошкодження по стояку нижніх квартир. Згідно Акту в результаті обстеження квартири комісія виявила пошкодження внаслідок залиття - стеля з ледлентою та світильники, стеля, меблі (шкаф, тумба), двері, налічники. Згідно висновку експерта № 621/10.2025 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи дійсний розмір матеріальної шкоди, завданий рухомому майну, що знаходилось у квартирі АДРЕСА_4 внаслідок залиття, що сталось 17.11.2024 року, станом на дату дослідження, становить 35 524, 17 грн. Згідно із висновком експерта № 621/10.2025 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи дійсний розмір матеріальної шкоди, яку завдано внаслідок залиття квартири АДРЕСА_4 , яке відбулось 17.11.2024 року, станом на дату проведення експертизи становить 152 744 грн. 40 коп. У зв`язку із вищевикладеними обставинами, позивачка звернулась до суду із вимогою про стягнення із власниці квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_2 188 268, 17 грн. матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири. Представник позивачки зазначає, що позивачка має цілком обґрунтовані побоювання, що власниця квартири - відповідачка по справі ОСОБА_2 , може здійснити відчуження належного їй майна, уникаючи обов`язку відшкодування завданої позивачці шкоди. Вартість квартири, належної відповідачці, відповідно до Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості № 201-11046835 від 12.01.2026, сформованої представником позивачки в Єдиній базі даних звітів про оцінку ФДМУ, становить 4 613 138, 39 грн., тому з метою забезпечення заявленого позову представник позивачки просить суд накласти арешт на 1/20 частину квартири відповідачки ОСОБА_2 .

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог частини першої статті 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 11 грудня 2023 року в справі № 904/1934/23 зазначив, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Так, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 через свого представника адвоката Подолян Ю.А. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ДІМ 9000» про відшкодування шкоди, в якому просить суд стягнути з відповідачки на користь позивачки заподіяну внаслідок залиття квартири майнову шкоду у розмірі 188 268, 17 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 2038 грн., витрати на проведення судових експертиз у сумі 22 000 грн. та 12 000 грн., витрати на правничу допомогу.

Позов обґрунтовано тим, що позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 . Водночас, 26.11.2024, повернувшись додому з відрядження, позивачка побачила наслідки затоплення квартири - підлога, стіни, міжкімнатні двері, меблі, сантехніка були залиті водою, натяжна стеля була наповнена водою, а зі світильників в стелі стікала вода, позивачка одразу звернулась до управляючої компанії ТОВ «УК «ДІМ 9000». В той самий день комісією у складі майстра технічної дільниці, начальника охорони, слюсаря-сантехніка було складено Акт про те, що 17.11.2024 у будинку АДРЕСА_2 трапилось залиття. Згідно Акту причиною аварії, що трапилась на системі ЦО, є зняття радіаторів опалення та відсутність заглушених виходів, відкриття кранів опалення в квартирі АДРЕСА_3 без послідуючої перевірки, що призвело до пошкодження по стояку нижніх квартир. Згідно Акту в результаті обстеження квартири комісія виявила пошкодження внаслідок залиття - стеля з ледлентою та світильники, стеля, меблі (шкаф, тумба), двері, налічники. Згідно висновку експерта № 621/10.2025 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи дійсний розмір матеріальної шкоди, завданий рухомому майну, що знаходилось у квартирі АДРЕСА_4 внаслідок залиття, що сталось 17.11.2024 року, станом на дату дослідження, становить 35 524, 17 грн. Згідно із висновком експерта № 621/10.2025 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи дійсний розмір матеріальної шкоди, яку завдано внаслідок залиття квартири АДРЕСА_4 , яке відбулось 17.11.2024 року, станом на дату проведення експертизи становить 152 744 грн. 40 коп.

Відповідно до Інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно у власності відповідачки ОСОБА_2 наявна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76 кв.м., вартість якої відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості становить 4 613 138, 39 грн.

Таким чином, суд під час розгляду заяви про забезпечення позову встановив, що між сторонами виник спір.

За таких обставин, не вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позивачем вимог, зважаючи на характер спірних правовідносин сторін, суть заявлених позовних вимог та беручи до уваги те, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду, оскільки відповідачка може здійснити відчуження належного їй на праві власності майна на користь третіх осіб з метою уникнення можливої цивільної відповідальності за можливо завдану матеріальну шкоду, а тому є підстави для застосування заходів із забезпечення позову, у зв`язку із чим заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на 1/20 частину квартири, належної відповідачці ОСОБА_2 .

За змістом ч.1 ст.157ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно з ч.1 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд не вбачає підстав для зустрічного забезпечення позову, зважаючи на те, що позивач є органом місцевого самоврядування, та наразі відсутні підстави вважати, що застосування даного виду забезпечення позову спричинить відповідачеві збитки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149, 150, 153, 157, 260, 261, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Подолян Юлії Олександрівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Подолян Юлія Олександрівна, до ОСОБА_2 , третя особа: товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ДІМ 9000» про відшкодування шкоди, - задовольнити.

Накласти арешт на 1/20 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка належить на праві власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Зазначити дані заявника (позивача, стягувача): ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ,

Зазначити дані відповідача (боржника): ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ДІМ 9000», , адреса: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 17/8, оф. 6.

Направити дану ухвалу всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову (які ідентифіковані судом) для вжиття відповідних заходів.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суд також може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суддя К.С. Застрожнікова