УХВАЛА

16 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 756/42/20

провадження № 61-726 ск 26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковальчук Степан Миколайович, на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення вартості товару, неустойки та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду звищевказаним позовом у якому просив: стягнути з Фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) на його користь 526 933,00 грн, сплачених за товар, 225 000,00 грн неустойки згідно з умовами договору та 50 000,00 грн компенсації моральної шкоди.

2. Оболонський районний суд міста Києва рішенням від 22 листопада 2021 року у задоволення позову відмовив.

3. Постановою від 07 грудня 2022 року Київський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_3 . Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року скасував з ухваленням нового судового рішення. Позов ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про стягнення вартості товару, неустойки та відшкодування моральної шкоди задовольнив частково. Стягнув з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість товару у розмірі 526 933,00 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. Стягнув з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 37 800,00 грн, витрати на проведення експертизи 6 840,00 грн, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5 773, 92 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 8 660,87 грн. В іншій частині - відмовив.

4. Додатковою постановою від 08 лютого 2023 року Київський апеляційний суд частково задовольнив заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат. Стягнув з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу за період з 03 грудня 2019 року до 07 грудня 2022 року у розмірі 41 400,00 грн.

5. Верховний Суд постановою від 17 січня 2024 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про закриття касаційного провадження. Касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року, постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року скасував, справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. Оболонський районний суд міста Києва рішенням від 17 квітня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про стягнення вартості товару, неустойки та відшкодування моральної шкоди задовольнив частково. Стягнув з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : 526 933,00 грн - вартості товару; 5 269,32 грн - судового збору. В іншій частині позовних вимог - відмовив.

7. Додатковим рішенням від 02 червня 2025 року Оболонський районний суд міста Києва стягнув з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : 63 781,25 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

8. Київський апеляційний суд постановою від 25 листопада 2025 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишив без задоволення, рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року залишив без змін.

9. Додатковою постановою від 15 січня 2026 року Київський апеляційний суд задовольнив постанову ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення. Стягнув з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27 500,00 грн.

10. У січні 2026 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ФОП ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковальчук С. М., у якій скаржник просить скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року, ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову до ФОП ОСОБА_1 про стягнення вартості товару, неустойки та відшкодування моральної шкоди.

11. Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

12. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

13. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

14. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

15. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

16. Ціна позову у цій справі, як зазначає заявник, становить 801 933,00 грн, що станом на 01 січня 2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн х 250 = 832 000,00 грн). Тобто судові рішення у справі № 756/42/20 не підлягають касаційному перегляду в силу вимог закону.

17. Водночас касаційна скарга не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

18. Верховний Суд зауважує, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

19. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

20. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

21. Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.

22. Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

23. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка, відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України є джерелом права, умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

24. При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

25. Вказане також узгоджується з висновками, викладеними в рішенні Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10?р(ІІ)/2023 у справі № 3 ?88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), яким, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Так, у вказаному рішенні серед іншого, зазначено, що внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в ЦПК України підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики. Конституційний Суд України вважає, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження у малозначних справах (пункти 7.8-7.10).

26. Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

27. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

28. Враховуючи наведене, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

29. Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

30. За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389-392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковальчук Степан Миколайович, на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи?підприємця ОСОБА_1 про стягнення вартості товару, неустойки та відшкодування моральної шкоди.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Пророк

А. А. Калараш

Є. В. Петров