13.02.2026 Справа № 756/2142/26
Унікальний номер судової справи 756/2142/26
Номер провадження 2-о/756/174/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Луценка О.М.,

за участі секретаря судових засідань Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Києві, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою, у якій просить встановити факт смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка с. Малинівка, Чугуєвського району, Харківської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви вказувала, що відділом запису актів громадянського стану Балаклавського району м. Севастополя Управління РАЦСу м. Севастополь видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак вказаний документ не є дійсними на території України, оскільки державні органи не визнають документи, видані на тимчасово окупованій території України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, в заяві просила проводити судовий розгляд за їх відсутності.

Представник Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, причин неявки до суду не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 8 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5.

Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника.

Оскільки документ, який виданий на тимчасово окуповані території є недійсним і не створює правових наслідків, заявниця звернулася до суду.

Померла ОСОБА_2 є матір`ю заявниці ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

За відомостями заявниці ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Севастополь АР Крим, що підтверджується: свідоцтвом про смерть видане відділом запису актів громадянського стану Балаклавського району м. Севастополя Управління РАЦСу м. Севастополь.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

У абзаці першому п. 13 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт смерті ОСОБА_2 в м. Севастополь, АР Крим підтверджується наданими заявником доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 19, 81, 82, 89, 141, 315, 317 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Києві, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, місце народження: с. Малинівка, Чугуївський район, Харківська область, була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті: м. Севастополь, АР Крим.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Луценко