РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

17 лютого 2026 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Кришталь А. А.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши за відсутності учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку,

у с т а н о в и в:

25.11.2025 ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 з вимогою стягнути з нього на її утримання аліменти у розмірі однієї шостої частини з усіх видів його доходів (заробітку), щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

На обґрунтування позовної заяви зазначила, що з весни 2024 року до весни 2025 року проживала зі ОСОБА_2 спільно без реєстрації шлюбу.

Під час сумісного проживання з відповідачем народилась дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свідоцтві про народження дитини зазначений батьком - ОСОБА_2 .

Відповідно до Акту обстеження від 20.11.2025, що складений депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Соляник І. С., ОСОБА_1 зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на повному утриманні позивача та матеріальному забезпеченні з травня 2025 року та по теперішній час.

Сімейне життя з відповідачем не склалося. З травня 2025 року по теперішній час з відповідачем позивач фактично не проживає, не веде спільно-сумісний побут, відсутні спільні сімейні інтереси. Стосунки між ними не склалися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага.

Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання, чим поставив позивача та малолітнього сина у скрутне матеріальне становище.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, у зв`язку з чим, в змозі утримувати та зобов`язаний матеріально забезпечувати свого малолітнього сина ОСОБА_3 .

На даний час відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свого сина, тобто не надає допомогу, у зв`язку з чим, зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.12.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 16.01.2026.

16.01.2026 за клопотанням відповідача судовий розгляд відкладено на 17.02.2026.

17.02.2026 належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував позивач і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18).

У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Даними копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , підтверджується, що сторони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).

З копій паспорта громадянина України НОМЕР_2 , акту обстеження від 20.11.2025, що складений депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Соляник І. С., вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає разом з сином ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 5, 10).

З копії паспорта громадянина України НОМЕР_3 , довідки відділу надання адміністративних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 2337 від 01.12.2025 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (а. с. 7, 18).

Згідно копій довідки № 4031/1812/25 від 21.11.2025 Зміївського управління Чугуївської філії Харківського обласного центру зайнятості, довідки про отримання (неотримання) допомоги № 18786 від 21.11.2025 начальника відділу обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) Лісового О. вбачається, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку у Зміївському управління Чугуївської філії Харківського обласного центру зайнятості, однак перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та їй відповідно до ЗУ "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" призначено допомогу при народженні дитини з 01.07.2025 по 30.11.2025 (а. с. 13, 14).

У відповідності з частинами 1, 2, 4, 6 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Позивач стверджувала у позовній заяві, а також надала докази того, що відповідач є батьком їх малолітньої дитини та може надавати позивачу матеріальну допомогу до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, однак між ними не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в наданні утримання матері дитини.

Вимоги щодо розміру аліментів заявлені з дотриманням положень статей 84, 182 Сімейного кодексу України.

Зазначені обставини відповідачем жодним чином не заперечувалися.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач будь-яких заперечень проти позовної заяви не надав, не спростував повідомлені позивачем обставини наявності у нього можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, позовна заява ОСОБА_1 про стягування з відповідача на її користь аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 223, частиною 2 статті 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 25.11.2025 і до досягнення малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнути зі ОСОБА_2 до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп., перерахувати на р/ р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Повне рішення складене 17.02.2026.

Головуючий: В. В. Овдієнко