Справа № 346/4548/25
Провадження № 2/346/329/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Урбанович І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 ( колишнє АДРЕСА_2 , належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була її баба ОСОБА_3 , яка на час ліквідації колгоспних дворів проживала у спірному будинку разом з матір`ю ОСОБА_4 . Тому кожен з них має (мав) право на 1/2 частку вказаного нерухомого майна. ІНФОРМАЦІЯ_1 прабаба позивача ОСОБА_4 померла, спадщину після смерті якої фактично прийняла ОСОБА_3 , оскільки на момент її смерті була зареєстрована разом із нею. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 та після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, згідно з яким все своє майно вона заповіла позивачу.

З метою оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса із відповідною заявою. Однак, остання відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_3 як головою колгоспного двору, а частки померлої голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок та господарські будівлі і споруди.

Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник, адвокат Гринів Я.В. 19.01.2026 року через систему Електронний суд подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити в її та позивача відсутності (а.с. 137-138 ).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, 19.01.2026 року надіслала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити в її відсутності ( а.с. 140).

Представник відповідача - Печеніжинської селищної ради в судове засідання не з`явився, 15.01.2026 року звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника вказаної ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 135).

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_5 , її батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що стверджується даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 6 від 04.06.2025 року (а.с. 13-14 ).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_8 , її батьками вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.06.1979 року (а.с. 16).

14.01.1989 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_11 », актовий запис № 4 від 14.01.1989 року, що стверджується даними копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 14.01.1989 року (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_12 , її батьками вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , про що свідчать дані свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 29.09.2020 року (а.с. 20).

28.04.2012 року ОСОБА_12 зареєструвала шлюб із ОСОБА_14 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_15 », актовий запис № 4 від 28.04.2012 року, що стверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с. 22).

01.08.2017 року ОСОБА_13 зареєструвала шлюб з ОСОБА_16 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_17 », актовий запис № 612 від 01.08.2017 року, про що свідчать дані копії свідоцтва про шлюб (а.с. 23).

Згідно з даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 06.10.2020 року, шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_18 розірвано 06.10.2020 року. Прізвище дружини після державної реєстрації розірвання шлюбу « ОСОБА_17 » (а.с. 24).

13.09.2022 року ОСОБА_18 зареєструвала шлюб з ОСОБА_19 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_20 », актовий запис № 926 від 13.09.2022 року, що стверджується даними копії свідоцтва про шлюб (а.с. 25).

Судом також встановлено, що відповідно до копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння, виданого 21.12.1988 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 267 від 14.12.1988 року, та зареєстрованого в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 21.12.1988 року в реєстрову книгу № 150, та виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданої 10.06.2024року за №80496, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_3 як головою колгоспного двору (а.с. 26, 29).

Відповідно до копії заповіту, посвідченого 05.07.2018 року старостою села Княждвір Печеніжинської селищної ради ОТГ Коломийського району Івано-Франківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 52, ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто позивачу ( а.с. 28).

Згідно з даними свідоцтв про смерть серій НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Княждвір Коломийського району Івано-Франківської області ( 11, 12, 21 ).

Відповідно до копій довідок №107 та №108, виданих 29.03.2024 року Княждвірським старостинським округом Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , в якому вона була зареєстрована та проживала з 1954 року по день смерті; тип двору колгоспний. Станом на 01.07.1990 року у будинку були зареєстровані: ОСОБА_3 - голова двору; ОСОБА_4 мати. На час смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у вказаному будинку вона проживала і була зареєстрована одна. Заповіт від імені ОСОБА_3 , посвідчений старостою с. Княждвір Печеніжинської селищної ради ОТГ 05.07.2018 року за № 52, не змінювався та не скасовувався (а.с. 27, 114 зворот ).

Згідно з даними копії довідки №106, виданої 29.03.2024 року вказаним старостинським округом, постановою Президії Верховної ради України №3278-ХІІ від 11.06.1993 року селам Нижнє і Верхнє повернуто стару назву село Княждвір; рішенням VII сесії Княждвірської сільської ради від 19.09.1991 року перейменовано назву вулиць, а саме АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1 ( а.с. 115 ).

Відповідно до даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 07.02.2025 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 38,0 кв. м., житловою площею 20,1 кв. м. та господарських будівель і споруд: вбиральні - літера «Б»; стайні - літера «В»; стодоли - літера «Г»; літньої кухні - літера «Д»; криниці - «№ 1»; огорожі - «№ 2-3»; вимощення - «І». Рік побудови будинку - 1938 (а.с. 52-54).

08.06.2024 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Трачук Л.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї баби ОСОБА_3 (а.с. 111).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77256768, виданого вказаним нотаріусом 08.06.2024 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 37/2024 за номером у спадковому реєстрі 72551892, спадкодавець ОСОБА_3 (а.с.120).

Повідомленням № 182/02-14 від 12.05.2025 року приватний нотаріус повідомив позивача на її усне звернення з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 про те, що господарство за адресою: АДРЕСА_1 , відноситься до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3 ; частки померлої голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено, рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на нього ( а.с. 44, 124 ).

Судом також встановлено, що згідно з даними листа державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. №1746/01-16 від 29.10.2025 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, про що долучено відповідну інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 23.10.2025 року № 82997806 ( а.с. 125,126 ).

Відповідно до копії висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану, виданого 03.06.2025 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідачу ОСОБА_2 відмовлено у виправленні імені матері ОСОБА_21 на ОСОБА_22 в актовому записі про народження матері заявниці №24 від 03.10.1954 року, складеного виконавчим комітетом Княждвірської сільської ради на ОСОБА_23 , у зв`язку з відсутністю актового запису про народження ОСОБА_4 (а.с. 17-19).

Згідно з частиною першою статті 120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а частина друга статті 123 цього Кодексу визначала, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до ч. 2 ст.120 ЦК Української РСР колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться у користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент.

Колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 року в справі № 308/3775/14-ц.

Частиною першою статті 112 ЦК Української РСР передбачено, що майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.

Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь у його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору в складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28.11.2018 року в справі № 688/21/17-ц.

Як роз`яснено у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22.01.2019 року в справі № 713/1310/17-ц.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини 3 вказаної статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

В даній справі встановлено, що господарство - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , (колишня адреса: АДРЕСА_2 , відносилось до колгоспного двору і станом на 01.07.1990 року в ньому проживали ОСОБА_3 (голова двору) та ОСОБА_4 , а тому кожному із них належало по 1/2 частці у спірному майні. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після її смерті відкрилася спадщина за законом, яку прийняла її дочка ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 як голова колгоспного двору ІНФОРМАЦІЯ_2 та після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, згідно з яким вона заповіла все своє майно ОСОБА_1 .

На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування, виходячи з рівності часток усіх членів колгоспного двору, (з врахуванням належних її бабі ОСОБА_3 1/2 частки як члену колгоспного двору, а також набутої нею в порядку спадкування на 1/2 частку в колгоспному дворі, яка належала її матері ОСОБА_4 ), оскільки право власності на спірний будинок зареєстровано за ОСОБА_3 як головою колгоспного двору, а частки померлої та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено та позивач як спадкоємець за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті баби, не може набути права на вказане майно.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст. ст. 346, 392, 1216, 1217, 1234, 1268 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності та, керуючись ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженкою та жителькою АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 , право власності на житловий будинок загальною площею 38,0 кв. м., житловою площею 20,1 кв. м. з господарськими будівлями і споруд: вбиральня - літера «Б»; стайня - літера «В»; стодола - літера «Г»; літня кухня - літера «Д»; криниця - «№ 1»; огорожа -«№ 2-3»; вимощення - «І», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка та жителька АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка, жителька та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_10 .

Печеніжинська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області, смт. Печеніжин, вул. Незалежності, 15, Коломийського району Івано-Франківської області, 78274, .

Повний текст рішення складено 28 січня 2026 року.

Суддя: Яремин М. П.