Провадження № 2-др/761/22/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Романова Олександра Олексійовича та представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Панченко Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з 09 червня 2025 року до досягнення повноліття донькою, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини - ОСОБА_1 щомісячно у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з 09 червня 2025 року до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Разом з тим, 29.07.2025 року представник ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 72000,00 грн.

Крім того, 30.07.2025 року представник відповідача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

Ухвалою суду від 01.09.2025 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Панченко Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу (справа № 761/24064/25, провадження №2-др/761/227/24) та заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Романова Олександра Олексійовича про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу (справа № 761/24064/25, провадження №2-др/761/222/24) об`єднано в одне провадження, присвоєно загальний номер справи № 761/24064/25, провадження №2-др/761/222/25.

30.07.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшли заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, в якому він просить відмовити відповідачу у відшкодуванні судових витрат.

Згідно з положеннями ч.3 ст.270 ЦПК України, оскільки суд вирішує лише питання про судові витрати розгляд заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали вищезазначеної справи суд вважає за необхідне задовольнити частково заяви про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у червні 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, в якому просила: стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання позивача в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.07.2025 року позов задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з 09 червня 2025 року до досягнення повноліття донькою, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини - ОСОБА_1 щомісячно у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з 09 червня 2025 року до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.12.2025 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2025 року змінено, доповнено другий абзац резолютивної частини рішення умовою про стягнення аліментів на утримання дитини не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію договору про надання правничої допомоги №28/04 від 28.04.2025 року; копію Додаткового договору №1 від 28.04.2025 року до Договору №28/04 від 28.04.2025 року, копію акту №1 приймання-передачі правничої допомоги від 27.07.2025 року.

Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 160/19098/21 від 01 лютого 2023 року).

Надаючи оцінку наведеному переліку та обсягу робіт в Акті №1 від 28.07.2025 року, де викладено найменування виконаних адвокатом робіт та вартість наданих послуг, зокрема зазначено, що на аналіз документів, релевантної судової практики, підготування правової позиції та погодження її з клієнтом адвокат витратив 2 години, що становить 8 000,00 грн. Варто зазначити, що діюче законодавство є незмінним тривалий час в даній категорії справ та витрачання 2 години на вказаний обсяг роботи є завищеним, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача витрат за аналіз документів в сумі 4 000,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу за підготовку проекту позовної заяви в розмірі 16 000,00 грн. та виготовлення копій документів в розмірі 8 000,00 грн., варто зазначити, що вказана вартість послуги є неспівмірною зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу за підготовку позовної заяви та виготовлення копій документів в розмірі 8 000,00 грн.

Вартість послуги - участь представника у судовому засіданні становить - 4 000,00 грн. (за одне засідання), а згідно із наданим актом загальна сума за участь адвокатів в судових засіданнях заявлена в сумі 20 000,00 грн. за 4 години. Однак суд вважає, що вказана вартість є неспівмірною з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), оскільки судові засідання, які відбулись 04.07.2025 року та 25.07.2025 року загалом тривали 2 год. 09 хв., тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача витрати за участь представників позивача у судових засіданнях в загальному розмірі 8600,00 грн.

Щодо витрачання 2 години на вивчення відзиву та узгодження правової позиції, суд вважає що витрачання 2 годи на вказану роботу є завищеним, враховуючи обсяг такої процесуальної заяви, а тому суд вважає, що 4 000,00 грн. за вивчення відзиву буде достатньою сумою для стягнення з відповідача.

Щодо подання додаткових пояснень, то суд вважає що їх надання не було необхідним оскільки вимоги про стягнення аліментів заявлені в частині від доходу відповідача та обставини перерахування батьком дитини коштів на її утримання в певних сумах не вплинуло на прийняте судом рішення.

Щодо подання заяви про видачу та отримання виконавчого листа, то матеріали справи не містять доказів виконання адвокатом зазначеної роботи.

Отже, проаналізувавши зміст перелічених документів, суд дійшов висновку, що позивачем підтверджено відповідними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості у своїй сукупності, однак враховуючи, що позов був задоволений частково (5/6 від заявлених вимог), суд вважає, що наявні підстави для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 20 500,00 грн. (24 600,00 грн. / 6 х 5).

Щодо заяви відповідача про стягнення судових витрат, необхідно зазначити наступне.

На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію договору №16/07/02-АІ про надання правової допомоги від 16.07.2014 року; копію додаткової угоди №10/06/25 до Договору №16/07/02-АІ про надання правової допомоги від 16.07.2014 року, копію акту №1 про надання правничої допомоги за Додатковою угодою №10/06/25 від 10.06.2025 року до Договору №16/07/02-АІ про надання правової допомоги від 16.07.2014 року.

Надаючи оцінку наведеному в акті наданих послуг від 28.07.2025 року та детальному описі робіт, де викладено найменування виконаних адвокатом робіт та вартість наданих послуг, зокрема зазначено, що за підготовку та направлення до суду відзиву адвокат витратив 12 годин. Враховуючи обсяг відзиву та доданих до нього документів, суд вважає, що вказана кількість годин витрачених на підготовку процесуальної заяви є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Крім того, зокрема в акті зазначено про участь представника у судовому засіданні яке відбулось 25.07.2025 року протягом 4 годин, однак з журналу судового засідання вбачається що судове засідання тривало 2 год. 02 хв.

При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення з позивача судових витрат за підготовку та направлення до суду клопотання про направлення справи за підсудністю, оскільки ухвалою суду від 13.06.2025 року в його задоволенні відмовлено; також відсутні підстави для стягнення витрат за підготовку клопотання про витребування доказів так як в його задоволенні було відмовлено, за підготовку клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 18.06.2025 року, за підготовку та направлення до суду клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу від 24.07.2025 року та про відкладення розгляду справи від 03.07.2025 року, оскільки такі роботи не були необхідними та неминучими.

Отже, проаналізувавши зміст перелічених документів, суд дійшов висновку, що відповідачем частково підтверджено відповідними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості у своїй сукупності, однак враховуючи, що позов був задоволений частково та заперечення представника позивача щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 8 500,00 грн.

Водночас, згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,0 грн.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає за можливе заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Романова Олександра Олексійовича та представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Панченко Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 140, 141, 259, 270, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Романова Олександра Олексійовича та представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Панченко Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула