Справа № 729/1968/25
У Х В А Л А

19 лютого 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі судді Булиги Н. О., за участі секретаря Романченко С.С., розглядаючи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2025 року ТОВ «Факторинг партнерс» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 30.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.02.2026 р. витребувано з Бобровицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про смерть відповідача.

19.02.2026 року від Бобровицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду надійшла інформація, про те що за даними Державного реєстру було виявлено актовий запис про смерть ОСОБА_1 № 360 від 17.12.2025 року, складений Рокитнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівенської області Львівського міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України.

У судове засідання представник позивача не з`явився, проте згідно з його заявою просить розгляд справи проводити у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

За приписами ч.ч.1,2,4 статті 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Відповідно ст.46 ЦПК України, цивільна процесуальна правоздатність це здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно частини першої статті 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 20.06.2019 р. у справі № 185/998/16-ц, на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України). При цьому норма статті 255 чинного ЦПК України є імперативною. Тобто, за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. Таким чином,якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно вимог пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналіз вказаних норм процесуального права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 чинного ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України).

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 помер.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що відкриття провадження у даній цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної дієздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу, і справа за позовом до померлого ОСОБА_1 не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, що є підставою для закриття провадження у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно положень п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Із матеріалів справи вбачається, що згідно платіжної інструкції № від 04.12.2025 року позивачем сплачено судовий збір при подачі до суду вищевказаного позову в розмірі 2422,40 гривень.

За вказаних обставин, згідно приписів п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню у зв`язку із закриттям провадження у справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 255 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - закрити.

Повернути ТОВ «Факторинг партнерс» з Державного бюджету України сплачений відповідно до платіжної інструкції № від 04.12.2025 року судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя: