Справа № 587/5487/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи служба у справах дітей Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом, зазначаючи, що вона та ОСОБА_2 мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірваний, з ОСОБА_2 згідно судового наказу № 587/2004/20 стягуються аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 85 817, 51 грн. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами дитини , станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - тобто зараз створились умови, які шкодять інтересам дитини. Просила позбавити ОСОБА_2 батьківськи прав відносно дитини ОСОБА_3 ..

Позивач у судове засідання не з`явилась, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив справу слухати без його участі, позов визнав у повному обсязі.

Представник служби у справах дітей Садівської сільської ради Сумського району в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила справу слухати без їх участі, підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_4 .

Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив, справу слухати без їх участі, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 .

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.12)

13.07.2020 року рішенням Сумського районного суду Сумської області у справі № 587/1104/20 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано ( а.с.10)

08 липня 2023 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 ( а.с.14) та змінила своє прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 »

18.09.2020 року судовим наказом Сумського районного суду Сумської області у справі № 587/2004/20 відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.( а.с.15)

Відповідач в повному обсязі не сплачував аліменти на утримання доньки в результаті чого станом на 25.04.2025 року утворилась заборгованість з їх виплати у розмірі 85 817,51 грн. ,що підтверджується постановою про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому проваджені № 63172975 від 25.04.2025 року. (9 зі зворотнього боку)

30 грудня 2025 року відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року подав до суду заяву в якій позов ОСОБА_1 про позбавлення його батьківських прав у справі № 587/5487/25 визнав повністю ( а.с.30).

Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована ) та ч. ч. 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статей 11,12 Закону України «Про охорону дитинства» - сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного культурного, інтелектуального, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього; виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості виховання дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за навчання, виховання і розвиток дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з положеннями ст.11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов`язані поважати дитину.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У пунктах 15, 16, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому у відповідності з положеннями ст. 164 Сімейного кодексу України його слід позбавити батьківських прав, задовольнивши позовні вимоги, роз`яснивши ОСОБА_2 , що згідно ч. 1 ст. 169 СК України він як батько позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 164 , 169, СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Суми, Сумської області ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного терторіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 237).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко