УХВАЛА

25 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 504/4208/22

провадження № 61-78вп26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., розглянув розпорядження в. о. голови Одеського апеляційного суду

Сєвєрової Є. С. від 13 лютого 2026 року про передачу матеріалів справи № 504/4208/22 для визначення підсудності цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича, стягувач ОСОБА_2 , Міністерство юстиції України, про визнання дій та бездіяльності неправомірними, визнання постанови про закінчення виконавчого провадження неправомірною, визнання скасованим дозволу на примусове проникнення до всіх приміщень, закриття виконавчого провадження, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та адвоката Хайнака Валерія Даниловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 24 липня 2025 року про відмову в залученні третіх осіб, та на ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 24 липня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця Парфьонова Г. В., третя особа Міністерство юстиції України, про визнання дій та бездіяльності неправомірною, визнання постанови про закінчення виконавчого провадження неправомірною, визнання скасованим дозволу на примусове проникнення до всіх приміщень, закриття виконавчого провадження.

У липні 2025 року ОСОБА_1 та його представник - адвокат Хайнак В. Д. подали заяви про збільшення підстав скарги та про залучення до участі

в розгляді скарги в якості третіх осіб: Вищу Раду Правосуддя, суддю Любашівського районного суду Одеської області Дармакуку Т. П.,

ОСОБА_3. , Хайнака В. Д .

Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 24 липня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про залучення третіх осіб.

Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 24 липня 2025 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Парфьонова Г. В. відмовлено.

У серпні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Хайнак В. Д. подав апеляційні скарги на ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 24 липня 2025 року про відмову в залученні третіх осіб, та на ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 24 липня 2025 року про відмову в задоволенні скарги.

Ухвалами Одеського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами.

Ухвалами Одеського апеляційного суду від 07 листопада 2025 року справу № 504/4208/22 за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Хайнака В. Д. на ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 24 липня 2025 року про відмову в залученні третіх осіб, та на ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 24 липня 2025 року про відмову в задоволенні скарги призначено до розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 лютого 2025 року цивільну справу № 504/4208/22 (апеляційне провадження № 22-/813/4229/26,

№ 22-/813/4256/26) передано голові Одеського апеляційного суду для вирішення питання про направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності.

Розпорядженням в. о. голови Одеського апеляційного суду Сєвєрової Є. С.

від 13 лютого 2026 року цивільну справу № 504/4208/22 (апеляційне провадження № 22-/813/4229/26, № 22-/813/4256/26) передано до Верховного Суду для визначення підсудності, з огляду на те, що стягувач у справі № 504/4208/22 - ОСОБА_2 є дружиною голови Одеського апеляційного суду ОСОБА_3

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право

в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини першої статті 26 ЦПК України підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Згідно з частиною шостою статті 31 ЦПК України, справа, у якій однією зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п`яти днів із дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

З огляду на викладене та з урахуванням предмету спору, а також враховуючи, що ОСОБА_3. не підпадає під категорію осіб визначених частиною першою статті 26 ЦПК України, у Верховного Суду відсутні підстави для визначення підсудності справи № 504/4208/22 (апеляційне провадження

№ 22-/813/4229/26, № 22-/813/4256/26) іншому суду.

Водночас, Верховний Суд звертає увагу на те, що частинами першою, другою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді, може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Керуючись статтею 26 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Розпорядження в. о. голови Одеського апеляційного суду Сєвєрової Є. С. про визначення підсудності цивільної справи № 504/4208/22 (апеляційне провадження № 22-/813/4229/26, № 22-/813/4256/26) залишити без задоволення.

Матеріали цивільної справи № 504/4208/22 повернути до Одеського апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян