УХВАЛА

16 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 295/11924/22

провадження № 61-1849во26

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 20 січня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Житомирська державна нотаріальна контора, про встановлення факту правонаступництва,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив визнати його «універсальним правонаступником» після смерті матері - ОСОБА_2 та після смерті подружжя: зятя - ОСОБА_3 , сестри - ОСОБА_4 .

Богунський районний суд м. Житомира ухвалою від 21 листопада 2022 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення правонаступництва надіслав за підсудністю до Коростишівського районного суду Житомирської області.

Коростишівський районний суд Житомирської області ухвалою від 02 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення правонаступництва залишив без руху.

Коростишівський районний суд Житомирської області ухвалою від 14 червня 2023 року відкрив окреме провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення правонаступництва.

Коростишівський районний суд Житомирської області ухвалою від 13 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення правонаступництва залишив без розгляду.

ОСОБА_1 двічі звертався із заявами про перегляд за виключними обставинами ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2022 року та ухвал Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2023 року, від 14 червня 2023 року, від 13 вересня 2023 року.

Верховний Суд ухвалами від 17 березня 2025 року та від 17 квітня 2025 року відмовив у відкритті провадження за цими заявами.

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 17 березня 2025 року.

Верховний Суд ухвалою від 22 травня 2025 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 17 березня 2025 року.

У червні 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 22 травня 2025 року.

Верховний Суд ухвалою від 19 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 22 травня 2025 року повернув особі, яка її подала.

21 липня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 19 червня 2025 року.

Верховний Суд ухвалою від 28 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 19 червня 2025 року повернув особі, яка її подала.

У серпні 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 28 липня 2025 року.

Верховний Суд ухвалою від 14 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 28 липня 2025 року повернув особі, яка її подала.

У вересні 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 14 серпня 2025 року.

Верховний Суд ухвалою від 18 вересня 2025 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 14 серпня 2025 року.

17 жовтня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 18 вересня 2025 року.

Верховний Суд ухвалою від 23 жовтня 2025 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 18 вересня 2025 року.

13 листопада 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року.

Верховний Суд ухвалою від 27 листопада 2025 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року.

17 грудня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду заяву про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 27 листопада 2025 року.

Верховний Суд ухвалою від 23 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 27 листопада 2025 року повернув заявнику.

Разом із цим, суд попередив заявника, що продовження подання заяв про перегляд за виключними обставинами ухвал суду касаційної інстанції, які відповідно до процесуального закону не є об`єктами перегляду за виключними обставинами, може мати наслідки застосування щодо нього заходів процесуального примусу, передбачених статтею 144 ЦПК України.

14 січня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку повторно подав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 27 листопада 2025 року за виключними обставинами, передбаченим пунктом 3 частини третьої статті 423 ЦПК України.

Верховний Суд ухвалою від 20 січня 2026 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 27 листопада 2025 року.

12 лютого 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 20 січня 2026 року за виключними обставинами.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 20 січня 2026 року з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини третьої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанції з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до зазначених вимог закону переглянуті за виключними обставинами можуть бути лише ті рішення суду касаційної інстанції, якими судове рішення було змінено або ухвалено нове судове рішення.

Встановлено, що Верховний Суд своєю ухвалою від 20 січня 2026 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 27 листопада 2025 року, не змінюючи та не скасовуючи вказане судове рішення. Верховний Суд не переглядав у касаційному порядку судові рішення у цій справі по суті спору, не змінював їх і не ухвалював нового судового рішення.

У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2018 року у справі № 463/6259/15-ц (провадження № 61-2146св18), від 03 червня 2021 року у справі № 2-1210/11 (провадження №61-1537св21), від 08 червня 2021 року у справі № 2-1207/2011 (провадження № 61-1546св21) вказано, що ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; про скасування рішення третейського суду; про видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Отже, ухвала Верховного Суду від 20 січня 2026 року не є ухвалою суду, якою закінчено розгляд справи, та може бути переглянута за виключними обставинами.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 20 січня 2026 року не підлягає розгляду Верховним Судом, тому у відкритті провадження належить відмовити.

Керуючись статтями 423, 425, 427 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 20 січня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Житомирська державна нотаріальна контора, про встановлення факту правонаступництва.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров