УХВАЛА

11 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 369/1797/19

провадження № 61-3185св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Дмитрівська сільська рада Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Тандира Дмитра Віталійовича, про роз`яснення постанови Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Посилаючись на те, що її син не міг підписувати заповіт та правочин не відповідає його дійсній внутрішній волі, просила суд визнати недійсним заповіт від 19 грудня 2017 року, складений від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений секретарем виконкому Вузівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області Дударенко Д. М. та зареєстрований у реєстрі за № 21.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений секретарем виконкому Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Дударенко Д. М. від 19 грудня 2017 року за реєстровим № 21.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 , рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2025 року, за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 , рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним відмовлено.

08 січня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Тандир Д. В. подав до Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови суду касаційної інстанції, оскільки йому не зрозуміло, чи є чинним з моменту його посвідчення заповіт ОСОБА_3 , з огляду на скасування судових рішень судів попередніх інстанцій та ухвалення судом касаційної інстанції судового рішення про відмову у позові ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним. Зокрема, заявник просить роз`яснити питання щодо моменту чинності заповіту ОСОБА_3 та щодо правових підстав реєстрації права власності на спадкове майно для спадкоємців за законом.

Вивчивши доводи заяви, перевіривши матеріали справи та зміст судового рішення, яке заявник просить роз`яснити, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Тандира Д. В. про роз`яснення судового рішення слід відмовити, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Згідно із положенням частини третьої статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

В ухвалі від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65 цс 20) Велика Палата Верховного Суду вказала про те, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження»».

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Звертаючись до Верховного Суду із заявою про роз`яснення судового рішення Верховного Суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Тандира Д. В. фактично просить Верховний Суд вчинити дії, спрямовані на надання правничої допомоги у справі та роз`яснення норм законодавства щодо спадкування, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

Постанова Верховного Суду є достатньо мотивованою, чіткою та зрозумілою, з посиланням на норми права й не допускає кілька варіантів його тлумачення.

З урахуванням зазначеного, у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Тандира Д. В. про роз`яснення постанови Верховного Суду від 12 лютого 2025 року слід відмовити.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Тандира Дмитра Віталійовича про роз`яснення постанови Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов