УХВАЛА

16 лютого 2026року

м. Київ

справа № 484/1836/25

провадження № 61-1583ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Єрмоленко Анна Володимирівна, на рішенняПервомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 серпня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 січня

2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» (далі - ТОВ «ФК «Суперіум») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в загальному розмірі 452 802,57 грн.

29 серпня 2025 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області ухвалив рішення, яким позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Суперіум» заборгованість за кредитним договором від 08 червня 2021 року № 0 в розмірі 452 802,57 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 219 002,49 грн, заборгованість за відсотками 233 800,08 грн та судовий збір в розмірі 5 433,63 грн.

Не погодившись з рішення суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Миколаївський апеляційний суд постановою від 06 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, змінив рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 серпня 2025 року в частині розміру процентів за користування кредитними коштами та розподілу судових витрат. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Суперіум» заборгованість за кредитним договором від 08 червня 2021 року № 0 в розмірі 330 343,69 грн, з яких: 219 002,49 грн - заборгованість за основним боргом; 111 341,21 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, а також 1 760,00 грн судового збору. В іншій частині оскаржуване рішення суду першої інстанції залишив без змін.

05 лютого 2026 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 серпня 2025 рокута постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 січня 2026 року, сформовану адвокатом Єрмоленко А. В. в системі «Електронний суд», в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «ФК «Суперіум» у задоволенні позову.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено, що з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 328, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 452 802,57 грн, що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн х 250 = 832 000,00 грн).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, так і для висновку про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Достатніх аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства, заявником не наведено.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права із зазначенням підстав касаційного оскарження є виконанням вимог щодо оформлення касаційної скарги відповідно до статей 389, 392 ЦПК України і не вказує на обставини, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та фактично підтверджує незгоду особи, яка її подала, з оскаржуваним судовим рішенням.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалені в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і вони не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Єрмоленко Анна Володимирівна, на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 серпня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 січня 2026 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов