ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

20 січня 2026 року

м. Харків

справа № 643/12914/24

провадження № 22-ц/818/653/26

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Тичкової О.Ю.

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Волобуєва О.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Голик Світлана Віталіївна, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Пашкової Юлії Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2025 року в складі судді Олійника О.О., -

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; внести зміни до актового запису про народження № 3355 від 18 грудня 2012 року, зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, змінивши відомості про батька дитини ОСОБА_3 та записати батьком дитини - ОСОБА_4 , громадянина України, інші відомості залишити без змін.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з ОСОБА_4 в період з 2008 року по 2016 рік перебувала у стосунках. В цей період вони спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі, що належала ОСОБА_4 на праві власності, були пов`язані спільним побутом. Протягом всього часу відносин вона зі свого боку наполягала на укладенні шлюбу, особливо це питання набуло актуальності у 2012 році, після того як вона дізналися про свою вагітність. Проте, від реєстрації шлюбу ОСОБА_4 категорично відмовлявся, посилаючись на негативний досвід отриманий внаслідок розірвання попереднього шлюбу, його позиція залишалася незмінною навіть після того, як він дізнався про те, що в них незабаром буде дитина. В той же час, незважаючи на розбіжності у поглядах на питання шлюбу, вони продовжували стосунки та спільне проживання. ОСОБА_4 дуже чекав народження дитини, морально підтримував її під час вагітності та матеріально забезпечував всім необхідним. ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася донька ОСОБА_3 . Через особисту образу за небажання укладати шлюб, на фоні нестабільного емоційного стану спричиненого вагітністю та пологами, позивач при внесенні запису про батька дитини у Книзі реєстрації народжень не стала вказувати прізвище біологічного батька, проте вказала його ім`я та по батькові в порядку абз. 1 ч. 1 ст. 135 СК України. Після народження доньки вона та ОСОБА_4 продовжили спільне проживання. ОСОБА_4 мав дуже тепле відношення до доньки, приймав активну участь у вихованні, піклувався про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально забезпечував усім необхідним. Починаючи з грудня 2016 року через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на взаємовідносини, духовного та емоційного віддалення один від одного вона та ОСОБА_4 вимушені були припинити відносини та спільне проживання. Ними було вирішено що донька залишиться проживати разом із матір`ю, яка зі свого боку не буде перешкоджати побаченням та спілкуванню із батьком. В той же час, ОСОБА_4 продовжував добросовісно виконувати свої батьківські обов`язки щодо доньки, приймав участь у її вихованні, постійно цікавився станом її здоров`я, фізичним та ментальним розвитком, проводив разом із нею дозвілля, матеріально забезпечував. У квітні 2021 року у ОСОБА_4 було виявлено наявність РНК-вірусу COVID-19 та двобічну пневмонію. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 внаслідок вищевказаних захворювань помер, Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Голик Світланою Віталіївною 25.04.2021 року в Спадковому реєстрі було зареєстровано спадкову справу № 67593528. На сьогоднішній день спадкоємцями у спадковій справі зареєстровано ОСОБА_2 доньку від першого шлюбу (спадкоємець першої черги) та ОСОБА_5 - рідна сестра (спадкоємець другої черги). Наразі у зв`язку із тим, що факт батьківства померлого ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_3 не встановлено, остання позбавлена права на спадкування та інших прав, виникнення яких пов`язується із встановленням цього юридичного факту. У зв`язку із вищевикладеним, позивачка, як законний представник своєї неповнолітньої дитини, вимушена звернутись в її інтересах до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства.

Рішенням Салтівського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2025 року позовну заяву задоволено.

Визнано юридичний факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м. Харкова, Харківської області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харкові, Харківської області, Україна є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внесено зміни до актового запису № 3355, від 18 грудня 2012 року, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, а саме: зазначити у графі «Батько» - « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 968,96 гривень.

Рішення мотивовано тим, що дослідивши світлини за участі позивача, дитини та померлого ОСОБА_4 , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи Висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження № 44101 від 10.10.2024 року, проведеного медико-генетичним центром «Мама Папа», вважає доведеним факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець міста Харкова, Харківської області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову про визнання батьківства.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що досліджені судом першої інстанції докази, на яких ґрунтується оскаржуване рішення, не підтверджують батьківство ОСОБА_4 , оскільки покладений в основу рішення ДНК тест не відповідає вимогам закону.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подано клопотання про призначення судової на вирішення якої поставити питання: «Чи є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 рідною сестрою за батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 », а також «Чи є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , біологічною тіткою, тобто сестрою батька або матері за обома батьками, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 »?

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання та призначити у справі судову генетичну експертизу.

Відповідно до частини другої статті 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Згідно роз`яснень, які містяться у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року по справі №478/690/18 висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Відповідно до частини 5 статті 103 ЦПК України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до частини 1 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, аналіз зазначених норм свідчить про те, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Враховуючи, що висновок судової молекулярно-генетичної експертизи є одним з необхідних доказів в справі про встановлення батьківства, проведення такої експертизи необхідне для перевірки доводів апеляційної скарги, правильного встановлення фактичних обставин справи та ухвалення обґрунтованого рішення по суті спору, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для призначення у справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої поставити питання: «Чи є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 рідною сестрою за батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 », а також «Чи є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , біологічною тіткою, тобто сестрою батька або матері за обома батьками, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 »?

Відповідно до частини третьої статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до частин першої та третьої статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

В судовому засіданні сторони не заперечували проти проведення експертизи.

Приймаючи до уваги думку учасників справи, досліджені матеріали справи та встановлені обставини, колегія суддів вважає за необхідне призначити у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу.

Тому суд вважає за доцільне призначити у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, визначити експертну установу - Державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України, попередивши експертів (експерта) про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, якої доручає проведення зазначеної експертизи та покласти обов`язок сплатити вартість проведення експертизи на позивача.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне на час проведення експертизи провадження по справі зупинити.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 104, 259, 367 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про призначення судової генетичної експертизи задовольнити частково.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Голик Світлана Віталіївна, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства, судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої поставити наступне питання: «Чи є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 рідною сестрою за батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 », а також «Чи є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , біологічною тіткою, тобто сестрою батька або матері за обома батьками, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 »?

Проведення експертизи доручити експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 10).

Зобов`язати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 надати необхідні зразки біологічного матеріалу.

Зобов`язати, ОСОБА_1 забезпечити надати необхідні зразки біологічного матеріалу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Надати для проведення експертизи матеріали цивільної справи.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Попередити ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про наслідки ухиленні від участі у експертизі відповідно до ст. 109 ЦПК України, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку в частині зупинення провадження у справі безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук