єдиний унікальний номер справи 546/51/26
номер провадження 2-з/546/4/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Романенко О.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву Решетилівської міської ради про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в :

27.01.2026 до Решетилівського районного суду Полтавської області від Решетилівської міської ради через електронний кабінет Електронного суду надійшла про забезпечення позову до подання позовної заяви у якій заявник просить суд:

1. Заяву Решетилівської міської ради про забезпечення позову, задовольнити.

2. Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі приватним та державним нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0098 загальною площею 2,0000 га.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що Решетилівська міська рада має намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки від недобросовісного набувача.

З метою уникнення негативних наслідків для Решетилівської міської ради щодо виконання можливого рішення суду за результатами розгляду поданої ними позовної заяви та забезпечення реального відновлення порушених прав Решетилівської міської ради, вважає за необхідне до подачі позовної заяви, звернутися до суду із заявою про забезпечення позову.

Необхідність забезпечення позову до подання позовної заяви, обґрунтовується нижчевикладеним.

В рамках розгляду цивільної справи №546/695/23 Решетилівською окружною прокуратурою Полтавської області надано матеріали кримінального провадження №000119 в 9-ти томах. Із наданих прокуратурою матеріалів Решетилівській міській раді стало відомо про встановлені досудовим розслідування факти кримінальних правопорушень щодо підробки документів та незаконного заволодіння землями, на той час, державної власності.

Так, із матеріалів даного кримінального провадження заявник дізнався про те, що 07.04.2017 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбишем С.М. проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0098 загальною площею 2,0000 га за ОСОБА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20.10.2025 року, документом, який подано для державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 зазначається державний акт на право приватної власності на землю серія ПЛ №054272 від 21.08.2003 року, видавник документу: Решетилівська районна державна адміністрація.

Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серія ПЛ №054272 від 21.08.2003 року, даний державний акт виданий ОСОБА_1 на підставі розпорядження Решетилівської районної державної адміністрації від 13.02.2003 року №93.

З метою перевірки зазначеної вище інформації, Решетилівською міською радою подано до Архівного відділу Полтавської районної військової адміністрації запит від 21.10.2025 року №01-39/3817 щодо надання архівної копії розпорядження №93 від 13 лютого 2003 року.

Також, в даному запиті Решетилівська міська рада прохала повідомити чи видавалося головою Решетилівської районної державної адміністрації 13 лютого 2003 року розпорядження щодо надання ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 2,00 га та надати підтверджуючі документи.

Проте, у відповідь на даний запит, архівним відділом Полтавської РВА листом від 23.10.2025 року №07-02-Р/88 повідомлено, що розпорядження голови Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області від 13 лютого 2003 року не стосуються надання ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,0 га.

Також, до даного листа додано архівну копію розпорядження Решетилівської РДА від 13.02.2003 року №93 «Про виділення грошової допомоги неповнолітнім ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ».

Тобто, розпорядження Решетилівської РДА з таким ж реквізитами, які зазначені у державному акті серія ПЛ №054272 від21.08.2003 року не стосується передачі ОСОБА_1 земельної ділянки у власність.

У зв`язку з чим, у заявника є всі підстави вважати, що земельна ділянка кадастровий номер :00:004:0098 була об`єктом протиправних дій та набута у власність ОСОБА_1 з порушенням норм земельного законодавства. Крім того, на даний час існують об`єктивні підстави вважати, що дана земельна ділянка може бути відчужена третім особам.

Продаж спірної земельної ділянки та вчинення інших дій, пов`язаних із подальшим незаконним використанням землі, перешкоджатиме поновленню порушених прав та інтересів заявника за захистом яких Решетилівська міська рада має намір звернутися до суду та призведе до порушення прав Решетилівської міської територіальної громади на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою кадастровий номер :00:004:0098 загальною площею 2,0 га.

У відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає повному задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, зважаючи на практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі № 522/1514/21, від 02 листопада 2022 року у справі № 546/1073/21.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову (правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №320/3560/18).

Крім того, звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, позивач серед іншого, повинен обґрунтувати наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги; взаємопов`язаність заходу забезпечення з обставиною утруднення виконання чи невиконання рішення суду, а саме, що обраний спосіб забезпечення спроможний запобігти відповідним утрудненням; імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів - саме з урахуванням предмета позову і неможливість виконання позовних вимог у випадку їх задоволення, тощо. Обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника (правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі №910/16505/19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 зазначено, що при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

У постанові Верховного Суду від 24 липня 2024 року у справі №567/459/23 заначено, що від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України, та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.

Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Щодо забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі приватним та державним нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0098 загальною площею 2,0000 га, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України, визначено види забезпечення позову, серед яких є заборона вчиняти певні дії (пункт 2).

Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі №308/8567/20 від 14 червня 2021 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: право власності на нерухоме майно, речові права на нерухоме майно, похідні від права власності.

Проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав здійснюється на підставі укладеного в установленому порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації (п.1 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

За змістом ст.ст.10, 18 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виникли спірні правовідносини, щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:004:0098, яка на думку заявника була об`єктом протиправних дій та набута у власність ОСОБА_1 з порушенням норм земельного законодавства.

Будь-які дії, щодо спірної земельної ділянки пов`язані із подальшим незаконним використанням та розпорядження земельною ділянкою, перешкоджатимуть поновленню порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких Решетилівська міська рада має намір звернутися до суду, та призвеуть до порушення прав Решетилівської міської територіальної громади на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою кадастровий номер :00:004:0098 загальною площею 2,0 га.

Таким чином, суд вважає, що обраний заявником вид забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії щодо укладення договорів та вчиненню реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки відповідає обсягу та предмету спірних правовідносин.

У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 756/14940/20 викладено правовий висновок про те, зокрема, що «в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за її позовом без нових звернень до суду.

Встановивши, що між сторонами виникли спірні правовідносини, за захистом яких Решетилівська міська рада має намір звернутися до суду, щодо правомірності оформлення ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:0098, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом майбутньої позовної вимоги, у тому числі, спроможності заходів, які просить заявник вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, суд приходить до переконання про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

До того ж, заходи забезпечення позову не є вирішенням справи по суті позовних вимог, які заявник має намір пред`явити до суду, їх не можна розцінювати як порушення права власності на майно, так як ці заходи є тимчасовими, обумовленими наявністю спірних правовідносин та спрямовані на забезпечення прав та інтересів не лише учасників справи, а й інших осіб і поширюються на час розгляду справи, а в разі вирішення спору можуть бути скасовані.

Підстави для обов`язкового застосування судом зустрічного забезпечення не встановлені.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити повністю.

Окрім того, суд наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 14 лютого 2022 року у справах № 644/3734/21, № 367/3628/21.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Згідно з ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-151, 153, 260, 261, 353 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву Решетилівської міської ради про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі приватним та державним нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0098 загальною площею 2,0000 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Демидівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належної ОСОБА_1 , до виконання рішення суду у даній справі.

Роз`яснити заявнику, що згідно з ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали три роки.

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання, іншій особі, яка може отримати статус учасника справи для відома.

Копію ухвали направити державному реєстратору виконавчого комітету Решетилівської міської ради та Решетилівському відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для виконання.

Повний текст ухвали суду складено 29 січня 2026 року.

Повне найменування заявника та повне найменування інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи:

заявник Решетилівська міська рада, , адреса місцезнаходження: вул. Покровська, 14, м. Решетилівка Полтавський району Полтавської області, поштовий індекс: 38400, телефон: (05363)2-13-80, ел.пошта: , електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» системи ЄСІТС відсутній наявний;

інша особа, яка може отримати статус учасника справи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» системи ЄСІТС відсутній.

Суддя О.О. Романенко