КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 лютого 2026 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 369/19066/23

провадження номер: 22-ц/824/7283/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Верланова С.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2025 року у складі судді Янченка А.В., у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління про стягнення заборгованості зі сплати за спожиті комунальні послуги, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління, про зобов`язання укласти договір про надання комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2025 року первісний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління, про стягнення заборгованості зі сплати за спожиті комунальні послуги - залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління, про зобов`язання укласти договір про надання комунальних послуг - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині залишення без задоволення первісного позову, 19 січня 2026 року Військова частина НОМЕР_1 подала дві апеляційні скарги до Київського апеляційного суду, направивши їх через електронний кабінет.

За своїм змістом апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2025 року є ідентичними.

Тому апеляційний суд вважає, що Військова частина НОМЕР_1 фактично подала одну апеляційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2025 року, щодо якої слід вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 січня 2026 року матеріали справи витребувано із суду першої інстанції.

12 лютого 2026 року до Київського апеляційного суду від суду першої інстанції надійшли матеріали справи.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та підлягає залишенню без руху, з таких відстав.

В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 заявила клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись те, що Військова частина НОМЕР_1 - це бюджетна організація, підпорядкована Міністерству оборони України, у своїй діяльності керується Законами України, Указами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства оброни України, іншими нормативно-правовими актами. Основні фонди матеріальні цінності Військової частини НОМЕР_1 є державною власністю, перебувають у сфері управління Міністерства оборони України і закріплені за Військовою частиною НОМЕР_1 на праві оперативного управління. Військова частина НОМЕР_1 , як розпорядник бюджетних коштів, проводить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, які встановлені кошторисом. Отже, Військова частина НОМЕР_1 не може сплачувати судовий збір за рахунок інших коштів (заробітної плати працівників, грошового забезпечення військовослужбовців). Всі витрати Військової частини НОМЕР_1 здійснюються за рахунок Державної казначейської служби України, на замовлення та одержання яких потрібен певний час. Вказує, що Військова частина НОМЕР_1 в означені строки не має можливості сплатити судовий збір і своєчасно захистити свої інтереси та в цілому держави в суді відповідно до вимог чинного законодавства.

Разом з тим, у задоволенні вказаного клопотання Військової частини НОМЕР_1 слід відмовити з таких підстав.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Системний аналіз ст.8 Закону України «Про судовий збір» вказує на те, що законодавець, визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5 є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18 дійшла висновку, що положення пунктів 1 та 2 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п.3 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстав для розгляду апеляційним судом питання про відстрочення Військовій частині НОМЕР_1 від сплати судового збору немає.

Отже, наведена норма взагалі не передбачає відстрочення від сплати судового збору юридичним особам.

Враховуючи те, що Військовою частиною НОМЕР_1 не наведено обґрунтованих підстав, за яких суд апеляційної інстанції може відстрочити від сплати судового збору, та не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору, то клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й державних органів.

Відхиляючи клопотання Військової частини НОМЕР_1 апеляційний суд керується практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання особі права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Надання необґрунтованих переваг одній стороні перед іншою, в тому числі щодо сплати судового збору, буде порушувати принципи змагальності та рівності сторін перед законом та судом, встановлені ч.3 ст.2 ЦПК України.

Оскільки Військовій частині НОМЕР_1 відмовлено у відстроченні сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги, то вона зобов`язана сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з п.п.1.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду поданою фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Частиною 4 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

З апеляційної скарги вбачається, що Військова частина НОМЕР_1 оскаржує рішення суду лише в частині залишення без задоволення первісного позову.

Отже, розмір судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 становить 3 220 грн 80 коп.

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами: отримувач ГУК у м.Києві/Соломян. р-н; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: 101, судовий збір за апеляційною скаргою (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський апеляційний суд.

Порядок сплати судового збору визначено ст.6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Також апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, оскільки вона подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК Україниапеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.354 ЦПК Україниучасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч.3 ст.357 ЦПК України, особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку апеляційного оскарження або вказати інші підстави для поновлення цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 листопада 2025 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення за відсутності учасників справи, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с.262).

Копію рішення суду від 27 листопада 2025 року було доставлено до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 19 грудня 2025 року, що підтверджується довідкою суду першої інстанції про доставку електронного документу (а.с.270).

Матеріали справи не містять доказів того, що Військова частина НОМЕР_1 чи її представник отримали копію оскаржуваного рішення суду від 27 листопада 2025 року раніше ніж 19 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу Військова частина НОМЕР_1 подала 19 січня 2026 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Однак Військова частина НОМЕР_1 не звернулась до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку апеляційного оскарженнявідповідно до ч.3 ст.357 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України. Апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Оскільки апеляційним судом у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено і апеляційна скарга не оплачена судовим збором, а також вона подана після закінчення строків на апеляційне оскарження, встановлених ст.354 ЦПК України, і Військова частина НОМЕР_1 не звернулась до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення цього строку, то апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2025 року залишити без руху та надати їй строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо сплати судового збору, то апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

У разі не виконання вимог ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М. Верланов