У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, цивільну справу № 214/10537/21 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лисечко Ірина Володимирівна, Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-34», про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою та просить суд визнати протиправною постанову державного виконавця Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі про відкриття виконавчого провадження № 76756432 від 12.12.2024, як таку, що відкрита відносно мертвої людини, скасувавши вказану постанову. В обґрунтування вимог скарги зазначено, що 20 січня 2022 року судом винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного будівельного кооперативу «Рассвет-34» за спожиті житлово-комунальні послуги за період з листопада 2018 року по жовтень 2021 року у розмірі 46 765,61 грн. та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 227,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_2 помер., однак стягувач при поданні заяви до виконавчої служби щодо примусового виконання судового наказу навмисно приховала цей факт, у зв`язку з чим державним виконавцем Саксаганського ВДВС постановою 12 грудня 2024 року відкрито виконавче провадження до мертвої людини. Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року замінено вибулого боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з примусового виконання судового наказу № 214/10537/21 від 20.01.2022 правонаступниками ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вважає протиправною винесену державним виконавцем постанову про відкриття провадження, оскільки державний виконавець направила вказану постанову боржнику на неправильну адресу, не встановила факт отримання ОСОБА_2 вказаної постанови, не зобов`язала надати боржника декларацію, що дало б змогу встановити факт смерті боржника не витребувала відомості про РНОКПП боржника з метою з`ясування факту смерті боржника, не з`ясувала відомості про його доходи, майно, кошти, тощо, як і не з`ясувала наявність інших виконавчих проваджень відносно боржника. Звернуто увагу, що українське законодавство у сфері виконавчого провадження не надає права державному виконавцю відкривати виконавче провадження відносно мертвої людини, що є підставою для скасування для скасування оспорюваної постанови, тому просить задовольнити вимоги скарги.

Ухвалою суду від 14 травня 2025 року прийнято скаргу до розгляду.

14.10.2025 року державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лисечко І.В. звернулася до суду з відзивом на скаргу, зазначивши про незгоду із доводами та твердженнями щодо порушення норм чинного законодавства при винесені оспорюваної постанови. Так, до відділу 10 грудня 2024 року надійшла заява стягувача ЖБК «Рассвет-34» щодо відкриття виконавчого провадження для здійснення примусового виконання за доданим до заяви виконавчим документом № 214/10537/21 від 09.06.2022, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 46 992,61 грн. на користь ЖБК «Рассвет-34». З огляду на той факт, що виконавчий документ повністю відповідач вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», які законом вимагаються до виконавчого документа, на підставі частини 5 статті 26 Закону державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Будь яких інших дій при винесенні вказаної постанови державний виконавець не повинен був вчинити, виключно дотримання вимог статей 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження», а вже після відкриття виконавчого провадження державний виконавець вчиняє інші заходи примусового виконання, визначені статями 10, 13, 48, 56, 61 Закону України «Про виконавче провадження». Постанову було направлено на адресу боржника, вказану у тексті виконавчого документа, що передбачено частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». За відсутності підстав закінчення виконавчого провадження, визначених статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вказані правовідносини допускали правонаступництво, державним виконавцем слід було вирішити питання про залучення правонаступників, оскільки зі смертю боржника за виконавчим листом його грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, тому просить відмовити у задоволенні вимог скарги.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, представник заявника Бойкова Т.І. подала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лисечко І.В., про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Адвокат Кузьменко М.В., який діє в інтересах ЖБК «Рассвет-34» подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення скарги заперечує в повному обсязі та просить скаргу залишити без задоволення.

Маврєшко Н.А. яка діє в інтересах ЖБК «Рассвет-34» подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення скарги заперечує в повному обсязі та просить скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до такого висновку.

Статтею 129-1 Конституції України гарантовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення конкретизовано у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами у справі, Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 20 січня 2022 року у справі № 214/10537/21 винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь Житлового-будівельного кооперативу «Рассвет-34» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з листопада 2018 року по жовтень 2021 року в сумі 46 765,61 грн., в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору суму 227,00 грн.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 12 травня 2025 року.

10 грудня 2024 року стягувач ЖБК «Рассвет-34» звернувся до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання виконавчого документа, на підставі якого державним виконавцем 12 грудня 2024 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76756432.

Згідно наданої до суду копії свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_2 помер.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року за заявою стягувача замінено вибулого боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з примусового виконання судового наказу № 214/10537/21 від 20.01.2022 правонаступниками ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Предметом скарги є неправомірне, на думку скаржника, винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження з огляду на смерть боржника до вирішення питання про відкриття виконавчого провадження та не здійснення державним виконавцем комплексу дій по з`ясуванню факту смерті боржника.

Так, відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У статті 19 Конституції України закріплено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Так, статтею 4 Закону України визначено вимоги до виконавчого документу.

Зокрема згідно частини 1 вказаної статті, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Указаним вимогам судовий наказ № 214/10537/21 виданий 20.01.2022 відповідав.

Згідно частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

При вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження, підстав для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання державним виконавцем не було встановлено, не зазначено таких підстав і стороною скаржника в судовому засіданні саме з огляду на вимоги статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому підстави повернення без прийняття до виконання виконавчого документи у зв`язку із смертю боржника фізичної особи , вказана норма Закону не містить.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

За таких обставин, у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частино 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження, в рамках якого проводити виконавчі дії, в тому числі зазначені в тексті скарги, однак не до вирішення питання про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з абзацом 1-2 частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Суд погоджується з тим, що державним виконавцем було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження не за адресою, зазначеною у тексті судового наказу, оскільки в судовому наказі зазначена зареєстрована адреса місця проживання боржника як « АДРЕСА_1 »,в той час як згідно супровідного листа, та тексті постанови про відкриття виконавчого провадження,в ньому зазначена адреса « АДРЕСА_2 ».

Однак зазначене не являється підставою для визнання неправомірною та скасування оспорюваної постанови.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, оскільки зазначені заявником обставини ґрунтуються виключно на його припущеннях, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог.

Згідно абзаців першого та другого пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лисечко Ірина Володимирівна, Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-34», про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Чернова