Постанова

Іменем України

11 лютого 2026 року

м. Київ

Справа № 562/2244/24

Провадження № 61-1293св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - головуючого судді Крата В. І., судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув у порядку письмового провадження справу,

учасниками якої є:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі - позивач), інтереси якої представляє адвокат Бачинський Остап Михайлович (далі - адвокат позивача),

відповідачка - ОСОБА_1 (далі - відповідачка),

про стягнення заборгованості за кредитним договором

за касаційною скаргою відповідачки на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року, яку постановила колегія суддів у складі Гордійчук С. О., Боймиструка С. В., Шимківа С. С., про повернення апеляційної скарги відповідачки.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

(1) Вступ

1. Позивач звернувся з позовом про стягнення боргу за кредитним договором. Суд першої інстанції ухвалив рішення про задоволення позову. Відповідачка подала апеляційну скаргу. Проте апеляційний суд її повернув через порушення порядку перегляду заочного судового рішення, а саме через неподання заяви про його перегляд до суду першої інстанції.

2. У касаційній скарзі на ухвалу про повернення апеляційної скарги відповідачка стверджувала, зокрема, про те, що рішення суду першої інстанції не було заочним; апеляційний суд взяв до уваги помилкову вказівку на порядок оскарження судового рішення у тексті останнього; це рішення не було заочним, тому відповідачка оскаржила його у загальному порядку, подавши апеляційну скаргу.

3. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду мав відповісти на питання про те, чи є підстави вважати заочним рішення суду першої інстанції, якщо відповідачка під час провадження у цьому суді подала відзив на позовну заяву, але у тому рішенні є вказівка на порядок його оскарження як заочного. Вирішив, що за обставин цієї справи, коли відповідачка подала відзив на позовну заяву, а суд першої інстанції не зазначив, що ухвалив заочне рішення, проте згадав порядок оскарження такого як заочного, апеляційний суд не мав підстав повертати апеляційну скаргу через порушення відповідачкою порядку оскарження судового рішення. Тому Верховний Суд скасував відповідну ухвалу та скерував справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

(2) Зміст позову та проваджень у судах першої й апеляційної інстанцій

4. У липні 2024 року позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідачки 14 787,80 грн заборгованості.

5. 22 жовтня 2024 року Здолбунівський районний суд Рівненської області ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив позов. У резолютивній частині зазначив, зокрема, про таке:

- заочне рішення може переглянути суд, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача; заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручили у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо таку заяву подав протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення;

- рішення суду можна оскаржити до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення; рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вони не подали таку скаргу.

6. 19 грудня 2024 року Рівненський апеляційний суд постановив ухвалу, згідно з якою повернув відповідачці апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Мотивував тим, що після ухвалення заочного рішення відповідачка не звернулася до суду першої інстанції із заявою про перегляд цього рішення, а відразу подала апеляційну скаргу, порушивши встановлений законодавством порядок.

(3) Провадження у суді касаційної інстанції

7. 24 січня 2025 року відповідачка подала до Верховного Суду касаційну скаргу. Просила скасувати зазначену ухвалу апеляційного суду та скерувати справу до нього на розгляд.

8. 20 лютого 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали.

9. 14 березня 2025 року відповідачка подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, згідно з якою виконала вимоги ухвали від 20 лютого 2025 року.

10. 22 травня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу про поновлення строку на касаційне оскарження, відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою відповідачки та про витребування справи із суду першої інстанції.

11. 9 лютого 2026 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою призначив справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

12. Відповідачка мотивувала касаційну скаргу так:

12.1. Урішенні суду першої інстанції немає вказівки на те, що він розглянув цю справу за правилами заочного розгляду, передбаченими у главі 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

12.2. Відповідачкаподала відзив до суду першої інстанції. Тому з огляду на відсутність однієї з умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, цей суд не міг ухвалити заочне рішення. Оскільки воно не є заочним, то його слід оскаржувати в апеляційному порядку, встановленому у главі 1 розділу V ЦПК України.

(2) Позиції інших учасників справи

13. 11 червня 2025 року адвокат позивача сформував у системі «Електронний суд» відзив на касаційну скаргу (вх. № 19270/0/220-25 від 24 червня 2025 року). Просив відмовити у її задоволенні та стягнути 6 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Обґрунтував так:

13.1. Суд першої інстанції визначив форму та зміст рішення від 22 жовтня 2024 року як заочного, оскільки зазначив такий порядок його оскарження.

13.2. Апеляційний суд постановив ухвалу від 19 грудня 2024 року відповідно до частини четвертої статті 287 ЦПК України.

13.3. Під час вирішення питання про відкриття, залишення без руху чи повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не оцінює судове рішення, а виключно перевіряє дотримання процедури та порядку оскарження останнього.

13.4. Відповідачка у касаційній скарзі не навела жодного аргументу невідповідності оскарженої ухвали нормам закону та/або порушення порядку її постановлення.

13.5. Витрати на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді касаційної інстанції, становлять 6 000,00 грн.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

(1) Межі розгляду справи у суді касаційної інстанції

14. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 22 травня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою відповідачки на підставі, визначеній останнім абзацом частини другої статті 389 ЦПК України.

15. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим (частина перша статті 400 ЦПК України).

16. З огляду на цей припис Верховний Суд переглядає оскаржене судове рішення у межах тих доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставами для відкриття касаційного провадження.

(2) Оцінка аргументів учасників справи та висновку апеляційного суду

(2.1) Чи є підстави вважати заочним рішення суду першої інстанції, якщо відповідачка під час провадження у цьому суді подала відзив на позовну заяву, але у тому рішенні є вказівка на порядок його оскарження як заочного?

17. Суд першої інстанції задовольнив позов про стягнення боргу за кредитним договором. Відповідачка подала на це рішення апеляційну скаргу. Апеляційний суд повернув її відповідачці через порушення порядку перегляду заочного рішення - неподання заяви про його перегляд до суду першої інстанції. Відповідачка з ухвалою апеляційного суду не погодилася. У касаційній скарзі стверджувала, зокрема, що рішення суду першої інстанції не є заочним, тому апеляційний суд безпідставно повернув апеляційну скаргу.

18. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду погоджується з відповідачкою. Апеляційний суд не звернув увагу на те, що лише вказівка у рішенні суду першої інстанції на порядок його перегляду як заочного не дає підстав вважати таке рішення заочним. Останнє суд ухвалює у процедурі заочного розгляду справи з дотриманням умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України. Крім того, у рішенні суду першої інстанції була одночасна вказівка на загальний порядок його апеляційного оскарження.

19. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (частина перша статті 280 ЦПК України).

20. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (стаття 281 ЦПК України).

21. Лише вказівка у рішенні суду першої інстанції про те, що він вирішив справу на підставі наявних у ній даних і доказів заочно відповідно до вимог статей 280-281 ЦПК України, за умови розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін і за відсутності ухвали про заочний розгляд справи не дає підстав вважати таке судове рішення заочним (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 листопада 2025 року у справі № 362/1520/24).

22. За матеріалами справи:

- 11 липня 2024 року суд першої інстанції постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення її до судового розгляду. Згідно з цією ухвалою вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 69);

- 2 серпня 2024 року адвокат позивача сформував у системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у матеріалах справи доказів (а. с. 74-75);

- 4 вересня 2024 року відповідачка сформувала у системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву (а. с. 80-86);

- 10 вересня 2024 року адвокат позивача сформував у системі «Електронний суд» відповідь на відзив відповідачки (а. с. 89-96);

- 25 вересня 2024 року відповідачка сформувала у системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи 26 вересня 2024 року без її участі (а. с. 103);

- 22 жовтня 2024 року відповідачка сформувала у системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи 22 жовтня 2024 року без її участі (а. с. 104);

- 22 жовтня 2024 року суд першої інстанції ухвалив рішення. Вказав, що судове рішення ухвалене на підставі статей 258-273, 280-284, 351-355. Навів у резолютивній частині як порядок перегляду заочного рішення суду, так і загальний порядок апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду.

23. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду звертає увагу на те, що суд першої інстанції не постановляв ухвалу про заочний розгляд справи. Всіх умов для такого розгляду, передбачених статтею 280 ЦПК України, не було, оскільки суд першої інстанції отримав відзив на позовну заяву, про що, як і про відповідь позивача на відзив, зазначив у рішенні. Крім того, за змістом резолютивної частини останнього суд першої інстанції згадав як про порядок перегляду заочного рішення, так і про загальний порядок апеляційного оскарження.

24. З огляду на викладене немає підстав вважати рішення суду першої інстанції заочним. Подаючи апеляційну скаргу, відповідачка дотримала встановлений процесуальним законом порядок оскарження рішення суду першої інстанції (див. також постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2018 року у справі № 350/228/16-ц і від 5 лютого 2020 року у справі № 369/1534/18).

(3) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

(3.1) Щодо суті касаційної скарги

25. Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду (пункт 2 частини першої статті 409 ЦПК України).

26. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом (речення перше частини четвертої статті 411 ЦПК України).

27. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції (частина четверта статті 406 ЦПК України).

28. З огляду на висновки цієї постанови щодо застосування норм процесуального права оскаржене судове рішення слід скасувати, а справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

у х в а л и в:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу Рівненського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат
СуддіД. А. Гудима
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко