Справа № 283/367/25
Провадження №2/283/46/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2026 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Левченко О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади міста Малина в особі Малинської міської ради Житомирської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до територіальної громади міста Малина в особі виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Львові, право власності на 1/2 ідеальну частку у справі спільної власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0440 площею 0,0157 гектара, яка призначена для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Після її смерті позивач успадкувала 60/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки, які призначені для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд. Одна з цих земельних ділянок з кадастровим номером :01:003:0440 площею 0,0157 гектара перебувала у спільній сумісній власності її матері ОСОБА_4 та іншого співвласника будинку ОСОБА_3 . Однак на даний час позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, оскільки не визначена частка її матері у праві власності на земельну ділянку. Оскільки згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, то просить визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки.

В подальшому, за заявою представника позивача, первісний відповідач територіальна громада міста Малина в особі виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області була замінена на іншого відповідача територіальну громаду міста Малина в особі Малинської міської ради Житомирської області (Т.1, а.с. 238-244).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, які вказані в позовній заяві.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивач ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 (Т.1, а.с. 9). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (Т.1, а.с. 10).

З документів спадкової справи № 4/2022, яка заведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зеленською К.А. до майна померлої ОСОБА_4 , вбачається (Т.1, а.с. 44-208), що позивач ОСОБА_2 успадкувала частину майна ОСОБА_4 , в тому числі і земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0440 площею 0,0157 гектара, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та призначена для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (Т.1, а.с. 199-206). Дана земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у праві спільної власності на земельну ділянку :01:003:0440 площею 0,0157 гектара у зв?язку з тим, що розмір частки ОСОБА_4 у праві власності на земельну ділянку не визначений, а без визначення розміру частки нотаріус не має змоги визначити склад спадкового майна (Т.1, а.с. 207).

За таких обставин позивач звернулась з позовом до територіальної громади міста Малина в особі Малинської міської ради Житомирської області.

Однак в даному випадку суд вважає, що Малинська міська рада є неналежним відповідачем, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування в Україні. Права органів місцевого самоврядування на спадкове майно закріплене в ст. 1277 ЦК України. В даній статті зазначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.

Особи, які мають право або зобов`язані подати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання із Спадкового реєстру інформації про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

В даному випадку спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла її дочка ОСОБА_2 , а тому Малинська міська рада не має права визнати спадщину ОСОБА_4 відумерлою.

До того ж позов ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки стосується тієї земельної ділянки, яка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . За таких обставин рішення суду жодним чином не вплине на права та обов?язки Малинської міської ради, а безпосередньо стосується права та обов?язків ОСОБА_3 , як співвласника земельної ділянки. Отже, позов поданий не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом

У зв?язку з тим, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, та у зв?язку з відсутністю клопотання позивача про заміну відповідача, суд повністю відмовляє в задоволенні позову.

Суд не стягує з відповідача судовий збір, оскільки позивачу повністю відмовлено в задоволенні позову. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки віднесена до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 32).

Керуючись ст.ст. 217-270 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. 1277 Цивільного кодексу України,-

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. О. Тимошенко