Справа № 2-683/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А., розглянувши цивільну справу за заявою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_1 про видачу копії рішення по цивільній Оріхівського районного суду Запорізької області,-

ВСТАНОВИЛА:

Заявник за допомогою засобів поштового листування 09.02.2026 звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із заявою, в якій просить суд видати на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 копію рішення суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дослідивши заяву із доданими документами, дані Єдиного державного реєстру судових рішень, а також доповідну записку, долучену до справи, суддя дійшла висновку про наявність підстав для її відмови у зв`язку із таким.

Відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Розпорядженням Голови Верховного Суду від 10.05.2022 №29/0/9-22 змінено територіальну підсудність справ Оріхівського районного суду Запорізької області з визначенням територіальної підсудності за Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Таким чином, в межах своєї компетенції Шевченківський районний суд м. Запоріжжя має повноваження на прийняття та розгляд судових справ за територіальною підсудністю Оріхівського районного суду Запорізької області, а по справах, у яких Оріхівським районним судом Запорізької області ухвалене судове рішення, яке набрало законної сили, - вирішувати питання стосовно видачі копії судового рішення й виконавчого документа, питання, пов`язані із виконанням судового рішення, інші питання за наявності процесуальних підстав.

Разом з цим, розглянувши заяву, дослідивши наявні докази, судом встановлено підстави для відмови у її задоволенні, враховуючи таке.

Під час розгляду вказаної заяви суддя враховує, що заявник не був учасником спору у зазначеній справі.

Питання ознайомлення із судовим рішенням та виготовлення його копії за зверненням особи, яка не бере (не брала) участі у справі унормовано положенням ст.9 Закону України "Про доступ до судових рішень".

Так, відповідно до змісту вказаної статті Закону особа, яка не бере (не брала) участі у справі, якщо судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов`язків, може звернутися до відповідного суду з письмовою заявою про виготовлення копії судового рішення апаратом суду. У заяві особа повинна обґрунтувати, чому вона не змогла ознайомитися із судовим рішенням у Реєстрі, а також чому вона вважає, що судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов`язків.

Заява розглядається суддею, який ухвалив рішення, невідкладно, а якщо вона потребує додаткового вивчення - протягом трьох робочих днів. Про результати розгляду заяви повідомляється особа, яка звернулася із заявою, не пізніше наступного дня з дня надходження відповідної заяви (ч. 3, 4 ст.9 Закону України "Про доступ до судового рішення).

Частиною 8 статті 9 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що в ознайомленні із судовим рішенням та у виготовленні його копії належить відмовити, якщо:

1) до суду звернулася особа, яка не має процесуальної дієздатності, або особа від імені заінтересованої особи за відсутності відповідних повноважень;

2) матеріали справи передані до іншого суду чи на зберігання до державної архівної установи, а електронна копія судового рішення відсутня;

3) судове рішення безпосередньо не стосується прав, свобод, інтересів чи обов`язків цієї особи.

З викладеного слідує, що під час розгляду заяви про видачу копії судового рішення особі, яка не брала участі у справі судом дається оцінка обставинам викладеним заявником на предмет їх обґрунтованості.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.9 вказаного Закону забороняється відмовляти в доступі до відповідного судового рішення заявникам, стосовно яких судом вжито заходів щодо забезпечення позову або запобіжних заходів.

Поряд з тим, суддя констатує, що заявником до заяви не надано будь - яких документів, які б дали суду можливість встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимогу про надання дозволу на доступ до судового рішення, при цьому взагалі заявником не зазначено відомості про номер справи, дату винесення зазначеного рішення.

Так, посилання заявника, що належним чином засвідчена копія зазначеного рішення необхідна заявнику для призначення та виплати грошової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовців відповідно до п.2 Постанови МОУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового, не знаходить свого підтвердження в судовому засіданні, позаяк заявником не долучено до матеріалів справи додатків, що обгрунтовують вказані вимоги.

Зазначене унеможливлює встановлення правомочності заявника на отримання доступу до судового рішення у зазначеній справі.

Окрім того, відповідно до ч.6 ст.9 Закону України "Про доступ до судових рішень" за виготовлення копії судового рішення справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Згідно п.5 ч.4 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за виготовлення копії судового рішення у разі, якщо особа, яка не бере (не брала) участі у справі, якщо судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов`язків справляється судовий збір в розмірі 0,003 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний аркуш копії.

Проте заявником не дотримано вказаних вимог та не надано суду доказів сплати судового збору.

З огляду на викладене, суд відмовляє у наданні доступу до судового рішення у справі про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що заявник не позбавлений права на повторне звернення із заявою, усунувши недоліки, які стали підставою для прийняття даного рішення.

Керуючись ст. 43, 258-260, 272 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала судді оскарженню не підлягає, складена та підписана 11.02.2026.

Суддя Л.А. Вайнраух