Справа № 509/7261/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

представниці позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 (поза межами приміщення суду)

розглянувши в підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в с.-щі Овідіополь, в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору : приватний нотаріус Куркан Наталія Федорівна про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ :

4 грудня 2023 року, ОСОБА_1 звернулась до Овідіопольського райсуду з вищевказаною позовною заявою, в якій просила суд, визнати недійсним нотаріально посвідчений заповіт від 23.04.2019 р. (реєстр. № 405), відповідно до якого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, без будь-якого примусу як фізичного, так і морального, розуміючи значення, умови та правові наслідки заповіту, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження : все своє майно, яке на день його смерті буде йому належати, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось, та все те, на що він за законом буде мати право заповідав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а у випадку її смерті до відкриття спадщини, не прийняття нею спадщини або відмови її від прийняття спадщини, чи усунення її від права на спадкування, заповідав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

05.11.2024 р. від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про проведення посмертної судово психіатричної експертизи, доручивши її проведення Українському науково-дослідному інституту соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України (м. Київ, вул. Кирилівська, 103), поставивши перед експертами питання : 1) чи усвідомлював, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 заповідач ОСОБА_5 значення своїх дій та чи міг керувати ними під час укладення заповіту ?; 2) в якому психоемоційному стані перебував заповідач ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 на період укладення заповіту і як його стан вплинув на його поведінку в період укладення заповіту ? ; 3) чи був здатний заповідач ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 прогнозувати наслідки своїх дій та реалізовувати свої дії під час укладення заповіту ?

12.12.2024 р. представниця відповідачки ОСОБА_3 адвокат Конова Л.М. звернулась до суду зі своїм клопотанням, в якому не заперечувала проти клопотання позивачки про призначення у справі посмертної судово психіатричної експертизи, доручивши її проведення КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я (65006, м. Одеса, вул. Воробйова, 9) зі своїми питаннями перед експертами : 1) в якому психічному стані, з урахуванням стану його здоров`я, знаходився ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 на момент складання заповіту від 23.04.2019 р. (реєстр. № 405) ; 2) чи міг ОСОБА_5 померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 за своїм психічним станом в момент складання заповіту розуміти значення своїх дій та керувати ними ?; 3) чи усвідомлював ОСОБА_5 померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 значення своїх дій та чи міг керувати ними під час складання заповіту ?

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.02.2025 року клопотання ОСОБА_1 було задоволено та по справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я (65006, м. Одеса, вул. Воробйова, 9), на вирішення експерта поставлено такі питання :

1) Чи усвідомлював, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 заповідач ОСОБА_5 значення своїх дій та чи міг керувати ними під час укладення заповіту 23.04.2019 р. ? ;

2) В якому психоемоційному стані перебував заповідач ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 - на період укладення заповіту 23.04.2019 р. і як його стан вплинув на його поведінку в період укладення заповіту ? ;

3) Чи був здатний заповідач ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 - прогнозувати наслідки своїх дій та реалізовувати свої дії під час укладення заповіту 23.04.2019 р. ? ;

4) Чи знаходився ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 , в момент складання заповіту 23.04.2019 р. під впливом психотропних речовин (препаратів) ? ;

5) Чи страждав ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 , будь-якими психічними розладами на момент складання заповіту 23.04.2019 р. ?

На дослідження експертам надано матеріали цивільної справи, а також історії хвороби померлого ОСОБА_5 . Попереджено експертів про кримінальну відповідальність відповідно до ст.ст. 384,385 КК України. Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 , провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25.09.2025 р. апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Овідіопольського райсуду Одеської області від 11.02.2025 р. скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Підставою скасування ухвали була відсутність мотивувальної частини ухвали, висновків суду за результатами вирішення клопотання про призначення експертизи та неналежне обґрунтування вибору судом експертної установи.

В судовому засіданні представниці позивачки ОСОБА_1 підтримала своє клопотання про призначення експертизи.

Представниця відповідачки адвокат Конова Л.М. в судове засідання не з?явилась, надавши суду клопотання, в якому просила суд провести судове засідання та призначити експертизу за її відсутності, залишаючи на розсуд суду питання експертам та вибор експертної установи.

Відповідачка ОСОБА_4 та 3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору : приватний нотаріус Куркан Н.Ф. в судове засідання не з?явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце підготовчого судового засідання, причини неявки не повідомили

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, 04.12.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріу Куркан Н.Ф. про визнання недійсним заповіту ОСОБА_5 складеного на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського РНО Мірошниченко Н.М.

Статтею 133 ЦК зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1257 ЦК, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно вимог ст. 202 ЦК - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ст. 215 ЦК, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першоютретьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст. 1247 ЦК, згідно якої загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем.

Стаття 1257 ЦК передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Таке ж положення міститься і у частині 3 статті 203 ЦК.

За приписами частини першої статті 225 ЦК - правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Для визначення наявності стану, в якому громадянин не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння та ін.) на момент укладення угоди, суд призначає судово-психіатричну експертизу. Вимоги про визнання угоди недійсною з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент укладення угоди особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину необхідно робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи могла в конкретний момент вчинення правочину особа розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Отже, для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК, може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України: від 29 лютого 2012 року № 6-9цс12, від 28 вересня 2016 року № 6-1531цс16, та постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року № 61-5896св18, від 18.09.2019 року у справі № 520/1175/16-ц.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК, для з?ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає у справі експертизу.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 103 ЦПК, питання, з яких має бути проведена експертиза, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Суд задовольняє клопотання позивачки ОСОБА_1 щодо запропонованих питань, поставлених експерту та експертної установи, в якій буде проводитись експертиза, однак з урахуванням правових позицій Верховного Суду, вважає за необхідне додати ще два питання судовому експерту.

Таким чином, враховуючи усталену судову практику при розгляді аналогічних справ, суд вважає необхідним призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1) Чи усвідомлював, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 заповідач ОСОБА_5 значення своїх дій та чи міг керувати ними під час укладення заповіту 23.04.2019 р. ? ;

2) В якому психоемоційному стані перебував заповідач ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 - на період укладення заповіту 23.04.2019 р. і як його стан вплинув на його поведінку в період укладення заповіту ? ;

3) Чи був здатний заповідач ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 - прогнозувати наслідки своїх дій та реалізовувати свої дії під час укладення заповіту 23.04.2019 р. ? ;

4) Чи знаходився ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 , в момент складання заповіту 23.04.2019 р. під впливом психотропних речовин (препаратів) ? ;

5) Чи страждав ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 будь-якими психічними розладами на момент складання заповіту 23.04.2019 р. ?

Оскільки представницею відповідачки ОСОБА_3 адвокатом Коновою Л.М. надано клопотання про проведення судового засідання за відсутності відповідачки та її представника та покладення на розсуд суду вибору експертної установи та запитань експерту.

Керуючись ст.ст. 103-105,108,109 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Українському науково-дослідному інституту соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України, , (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 103, телефон - 38044-4683215, електронна пошта - ), на вирішення якої поставити наступні запитання:

1) Чи усвідомлював, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 заповідач ОСОБА_5 значення своїх дій та чи міг керувати ними під час укладення заповіту 23.04.2019 р. ? ;

2) В якому психоемоційному стані перебував заповідач ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 - на період укладення заповіту 23.04.2019 р. і як його стан вплинув на його поведінку в період укладення заповіту ? ;

3) Чи був здатний заповідач ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 - прогнозувати наслідки своїх дій та реалізовувати свої дії під час укладення заповіту 23.04.2019 р. ? ;

4) Чи знаходився ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 , в момент складання заповіту 23.04.2019 р. під впливом психотропних речовин (препаратів) ? ;

5) Чи страждав ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 , будь-якими психічними розладами на момент складання заповіту 23.04.2019 р. ?

На дослідження експертам надати матеріали цивільної справи, а також історії хвороби померлого ОСОБА_5 .

Попередити експертів про кримінальну відповідальність відповідно до ст.ст. 384,385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивачку ОСОБА_1 .

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гандзій Д.М.