Справа № 192/2885/25
Провадження № 2/192/549/26
28 січня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого - судді Щербини Н. О.,
за участю секретаря судового засідання - Короти Л. С.,
представника позивача Провоторової О. С. в режимі відеоконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
03 листопада 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06 серпня 2022 року в розмірі 127 953 гривні 75 копійок.
На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 06 серпня 2022 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. Також 06 серпня 2022 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту відновлювальна кредитна лінія до 200 000 гривень; тип кредитної картки картка «Універсальна»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка 42 % річних; кількість та розмір платежів, періодичність - сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 гривень, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 гривень, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі - 60,00%.
Позивач посилається на те, що відповідач порушує зобов`язання за даним договором, у зв`язку з чим та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 15 жовтня 2025 року має заборгованість в розмірі 127 953 гривні 75 копійок, яка складається з: 102 598 гривень 97 копійок - заборгованість за тілом кредиту, 25 354 гривні 78 копійок - заборгованість за простроченими відсотками, від сплати яких відповідач ухиляється, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.
24 грудня 2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» до суду від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог до 127 920 гривень 61 копійки (а.с.78-79). Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року було прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог (а.с.93).
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання (а.с.56), звідки повістки про виклик до суду повернулися з відміткою АТ «Укрпошта» - адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.96-97). Відзив на позов не надав.
Представник позивача Провоторова О. С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, просила позов задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. В обґрунтування своїх доводів, посилалася на обставини, що викладені в позовній заяві.
Ухвалою від 28 січня 2026 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного провадження.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 01 грудня 2020 року між позивачем та відповідачем шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг було укладено Договір про надання банківських послуг (а.с.45-46).
Далі, 06 серпня 2022 року відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.31-42), відповідно до п. 1 якої Сторони узгодили істотні умови Договору: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія; розмір кредитного ліміту не перевищує зокрема 200 000 гривень для карт «Універсальна»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка 42 % річних; кількість та розмір платежів, періодичність - сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 гривень, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 гривень, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі - 60,00%.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.
Згідно Довідки про зміну умов кредитування, відповідачу 06 серпня 2022 року було встановлено кредитний ліміт в розмірі 00 гривень, який 26 грудня 2022 року було збільшено до 37 000 гривень, 09 травня 2023 року - 75 000 гривень, 30 жовтня 2023 року - 110 000 гривень та 13 листопада 2024 року було зменшено до 103 270 гривень, 09 грудня 2024 року 101 710 гривень, 22 січня 2025 року 101 313 гривні 82 копійки, 02 червня 2025 року - 00 гривень (а.с.29).
До матеріалів справи банк додав Виписку з карткового рахунку за період з 06 серпня 2022 року по 17 жовтня 2025 року (а.с.25-28), згідно якого відображений рух коштів, які були отримані в якості кредиту відповідачем. Згідно вказаної виписки станом на 17 жовтня 2025 року відповідач має заборгованість в розмірі 127 953 гривні 75 копійок.
Таким чином судом встановлено, що відповідач отримав кредит та користувався кредитними коштами, оскільки відповідні операції відображені у виписці банку.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено укладання між сторонами Договору про надання банківських послуг у вигляді надання кредиту, який було встановлено в розмірі 200 000 гривень 00 копійок та згодом зменшено.
Згідно з наданим розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 15 жовтня 2025 року становить 127 953 гривні 75 копійок, яка складається з: 102 598 гривень 97 копійок - заборгованість за тілом кредиту, 25 354 гривні 78 копійок - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.19-23), а докази про її погашення суду не надані.
Згідно поданої позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог від 24 грудня 2025 року до 127 920 гривень 61 копійки (а.с.78-79). Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року було прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог (а.с.93).
Згідно з наданим розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 10 грудня 2025 року становить 127 920 гривень 61 копійка, яка складається з наступного: 102 565 гривень 83 копійки - заборгованість за тілом кредиту, 25 354 гривні 78 копійок - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.83-86).
Судом встановлено, що станом на 10 грудня 2025 року розмір заборгованості становить 127 920 гривень 61 копійка, оскільки відповідач здійнив 06 грудня 2025 року платіж на суму 33 гривні 14 копійок (а.с.86).
Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір.
З урахуванням того, що позивачем надано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог до 127 920 гривень 61 копійки, а ухвалою судувона були прийнята до розгляду, тому позовні вимоги підлягають задоволенню саме на вказану суму, оскільки існування вказаної заборгованості було підтверджено наданими доказами.
Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 127 920 гривень 61 копійки є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок, сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 5).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 247, 259, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 02 лютого 2026 року.

Суддя Н. О. Щербина