Справа № 753/6294/25
Провадження № 2-др/521/24/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяви представника ОСОБА_1 адвоката Чабан Ольги Олегівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТМАРК АГРО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа СП «ВІТМАРК-УКРАЇНА» в формі ТОВ про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси знаходиться позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТМАРК АГРО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа СП «ВІТМАРК-УКРАЇНА» в формі ТОВ про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 20 січня 2026 року задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТМАРК АГРО» Боголюбської Анни-Марії Олександрівни про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТМАРК АГРО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа СП «ВІТМАРКУКРАЇНА» в формі ТОВ про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди. Позовну заяву первісного позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТМАРК АГРО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа СП «ВІТМАРК-УКРАЇНА» в формі ТОВ про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди залишено без розгляду. Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору про захист честі, гідності та ділової репутації і стягнення моральної шкоди, що був поданий СП «ВІТМАРК УКРАЇНА» ТОВ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по справі 753/6294/25 - повернуто СП «ВІТМАРК УКРАЇНА» у формі ТОВ.

26.01.2026 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Чабан Ольги Олегівни про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній цивільній справі, в якій вона просила постановити додаткове рішення у справі, стягнувши з ТОВ «Вітмарк Агро» та СП «Вітмарк Україна» у формі ТОВ на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 16 500,00 гривень, оскільки під час розгляду справи № 753/6294/25 відповідачем понесено судові витрати, у зв`язку з наданням професійної правової допомоги адвокатом Чабан Ольгою Олегівною за договором про надання правової допомоги б/н від 19.09.2025 року.

11.02.2026 року через систему «Електронний суд» від представника СП «Вітмарк Україна» у формі ТОВ Павленко Ірини Володимирівни надійшли заперечення щодо стягнення судових витрат з третьої особи, які вона аргументувала тим, що СП «ВІТМАРК-УКРАЇНА» ТОВ подало позов третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору, однак до відкриття провадження у справі цей позов був відкликаний заявником та повернутий ухвалою суду. Тобто провадження за таким позовом взагалі не було відкрито, а СП «ВІТМАРК-УКРАЇНА» ТОВ не набуло статусу сторони у справі. За таких обставин, подання Відповідачем ОСОБА_1 процесуально не передбаченого документа до відкриття провадження, який не спричинив жодних процесуальних наслідків, з подальшою вимогою стягнення витрат за його підготовку, об`єктивно створює ризик використання механізму компенсації судових витрат не за його призначенням.

Від представника ТОВ «Вітмарк Агро» - Боголюбської Анни-Марії Олександрівни 11.02.2026 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про відмову у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення та стягненні з ТОВ «ВІТМАРК АГРО» витрат на правничу допомогу, у разі задоволення судом заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, зменшити суму витрат на правничу допомогу до 2000,00грн..

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та час повідомлені належним чином.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, ч. 5 ст. 142 ЦПК України визначено право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, саме внаслідок необґрунтованих дій позивача у разі залишення позову без розгляду.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Вказана правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року по справі №521/3011/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №199/6713/14-ц зазначено, що «учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним. Велика Палата Верховного Суду переконана, що використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Меншаков проти України» №377/02 п.52 рішення від 08.04.2010, суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом.

Верховний Суд у постанові від 03 червня 2020 року справа № 318/89/18, виклав наступну правову позицію, "... що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідки щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові.

Так, представником відповідача у заяві не наведено аргументів щодо зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що дає право на стягнення судових витрат, на підставі ч. 5 ст. 142 ЦПК України. У суду відсутні підстави вважати, що позивачем подано позов, або вчинено інші процесуальні дії необґрунтовано, тобто зловживаючи своїми саме процесуальними правами.

З огляду на вищевикладене, доводи та мотиви заяви про компенсацію судових витрат, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі ч. 5 ст. 142 ЦПК України, оскільки такі витрати на правову допомогу виникли не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема, права на представництво інтересів в суді.

Керуючись ст.ст. 141, 142, 259-261, 353-354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Чабан Ольги Олегівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТМАРК АГРО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа СП «ВІТМАРК-УКРАЇНА» в формі ТОВ про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду потягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН