__________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/947/85/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Скриль Ю.А.

за участю секретаря Остапчук О.Є.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про надання боржнику нового строку для подання звіту та застосування до боржника заходу процесуального примусу у виді штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2014 у справі № 520/11445/14-цзадоволені позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 04 вересня 2014 року та судові витрати в дохід держави у розмірі 243,60 гривень.

На підставі судового рішення 12.12.2014 року Київським районним судом по вищевказаній справі видано виконавчий лист №520/11445/14-ц, який перебуває на виконані Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі (ВП № 458835, Ідентифікатор доступу: 4Б1887ЕГ4841). Боржник рішення суду не виконує.

Ухвалою суду від 18.07.2025 було задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по цивільній справі № 520/11445/14-ц, та зобов`язано ОСОБА_3 подати звіт про виконання рішення суду. Боржника зобов`язано подати звіт про виконання рішення суду протягом 30 днів з дня отримання даної ухвали.

Вказану ухвалу направлено боржнику за зареєстрованим місцем його проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про вручення копії ухвали до суду з АТ «Укрпошта» не надійшла.

Суд з метою належного повідомлення боржника про прийняте судове рішення за результатами розгляду заяви стягувача, повторно 25.12.2025 надіслало за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 .

З метою перевірки місця його реєстрації, судом здійснено запит до ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області, згідно з відповіддю якого встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Довідками АТ «Укрпошта» про причини повернення поштових відправлень, останні повернулись на адресу суду з відмітками від 12.12.2025 та від 11.01.2026 «адресат відсутній».

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

05.02.2026 стягувач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить надати боржнику новий строк для подання звіту та застосувати до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу, оскільки в зазначений в ухвалі від 18.07.2025 тридцятиденний строк боржник звіт про виконання рішення до суду не подав.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису не здійснюється, у зв`язку з розглядом заяви в порядку письмового провадження. Виклик сторін у судове засідання не здійснювався.

Дослідивши наявні матеріали справи, зважаючи на норми процесуального права, які підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2025заяву стягувача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по цивільній справі № 520/11445/14-ц задоволено: зобов`язано ОСОБА_3 протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали подати Київському районному суду м. Одеси звіт про виконання судового рішення у справі № 520/11445/14-ц.

З матеріалів справи вбачається, що від боржника двічі повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», в останнє 11.01.2026.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тобто відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України боржник вважається належним чином повідомленим.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи з аналізу вказаної норми, днем вручення копії судового рішення особі є день проставлення на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке надсилалось за зареєстрованим місцем проживання особи, відмітки поштового зв`язку «адресат відсутній».

Ураховуючи встановлений ухвалою суду від 18.07.2025 строк для подачі звіту про виконання рішення суду - 30 днів, строк для подачі звіту про виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2014 у справі № 520/11445/14-ц, встановлений для ОСОБА_3 , наразі сплив (рахуючи з останнього повідомлення про вручення з відміткою від 11.01.2026 «адресат відсутній»).

До суду звіт про виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2014 у справі № 520/11445/14-ц, не надійшов ані засобами поштового зв`язку, ані через підсистему «Електронний суд».

Отже судом встановлено, що боржник ОСОБА_3 не подав звіт у строк, встановлений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2025.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Однією із засад виконавчого провадження є обов`язковість виконання рішень (п. 2 ч.1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, передбачає, серед іншого, можливість суду зобов`язати боржника подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2025 зобов`язано боржника ОСОБА_3 подати у 30-ти денний строк з моменту вручення йому ухвали суду звіт про виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2014 у справі № 520/11445/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 відповідно до приписів п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України отримав копію ухвали суду від 18.07.2026 11.01.2026, а отже строк подання звіту сплинув 10.02.2026 (останній день).

Вказане зобов`язання боржник ОСОБА_3 на момент розгляду заяви стягувача не виконав.

Частиною 6 ст. 453-4 ЦПК України передбачено, що у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 453-2 цього Кодексу, а також застосовує до такого боржника захід процесуального примусу у виді штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 453-2 ЦПК України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання боржником відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Враховуючи те, що наразі рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2014 у справі № 520/11445/14-ц систематично не виконується, боржник не виконав обов`язок щодо подачі звіту про виконання рішення суду, на підставі положень ч. 6 ст. 453-4 ЦПК України, суд вважає за необхідно встановити новий строк для подання звіту, який буде достатнім для підготовки та подання звіту про виконання судового рішення, а саме шістдесят днів з дня отримання цієї ухвали суду.

Одночасно з тим, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо застосування до боржника ОСОБА_3 заходу процесуального примусу у виді штрафу.

Відповідно до ч. 6 ст. 453-4 ЦПК України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, суд, окрім встановлення нового строку для подання звіту, також застосовує до такого боржника захід процесуального примусу у виді штрафу.

Частиною 4 ст. 453-4 ЦПК України передбачено, що суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу за правилами статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Під час здійснення судового контролю за виконанням судового рішення суд може стягнути в дохід державного бюджету з відповідача, боржника чи їх керівників (якщо відповідач, боржник є юридичною особою) штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», питання про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення і розгляд такого звіту є однією з форм судового контролю за виконанням судового рішення.

Частину 1 статті 148 доповнено абзацом сьомим згідно з Законом № 4094-IX від 21.11.2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень».

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону№ 4094-IX від 21.11.2024 року: справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Зважаючи на внесення змін до ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд вирішує питання про застосування до боржника ОСОБА_3 заходу процесуального примусу у виді штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає абзацу 7 ч. 1 ст. 148 ЦПК України.

Таким чином, зважаючи на тривалість невиконання судового рішення, негативний вплив цього на інтереси дитини щодо створення та забезпечення належного рівня її розвитку та задоволення потреб відповідно до віку дитини, суд вважає доцільним стягнути з боржника ОСОБА_3 на користь держави штраф у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», що становить 66 560,00 грн.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Отже, ураховуючи викладене, суд виснував про наявність правових підстав для задоволення заяви стягувача ОСОБА_1 та надання боржнику нового строку для подання звіту, а також застосування до ОСОБА_3 заходи процесуального примусу у виді штрафу у розмірі 66 560,00 грн.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 453-1 - 453-4 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про надання боржнику нового строку для подання звіту та застосування до боржника заходу процесуального примусу у виді штрафу задовольнити.

Зобов`язати боржника ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) подати у шістдесятиденний строк з моменту вручення йому цієї ухвали суду звіт про виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2014 у справі № 520/11445/14-ц.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави штраф у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Ухвала про стягнення штрафу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 453-2 ЦПК України, а також застосовує до такого боржника захід процесуального примусу у виді штрафу.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 453-4 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду складена та підписана 16.02.2026.

Суддя Ю. А. Скриль