У Х В А Л А

"17" лютого 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши подані позивачкою ОСОБА_1 клопотання про виклик свідків та витребування доказів, про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:

1. стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 17 861 грн (оплата по трьох провадженнях за фіктивне вселення);

- основну суму стягнення включаючи стягнути з ОСОБА_1 судовий збір відповідача у розмірі 1 546,56 грн за ВП №78027768;

- виконавчий збір у розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) грн за ВП №78981948;

- витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій у розмірі 315 (триста п`ятнадцять) грн за ВП №78981835;

2. стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 78 900 (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот) грн;

3. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені у зв`язку з поданням цієї заяви у розмірі 1 211,20;

4. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 орієнтовні витрати пов`язані з копіюванням документів та поштових витрат 2 000 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 30.01.2026 у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 09 лютого 2026 року у задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

13 лютого 2026 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про виклик свідків та витребування доказів, відповідно до змісту якого просить:

- викликати для допиту як свідків наступних осіб: державного виконавця Осіпчук І.В., державного виконавця Корольовського ВДВС;

- витребувати з Житомирського відділу поліції №2, Корольовського ВДВС інформацію про ПІБ та посади співробітників поліції, які були залучені ДВС за офіційним запитом для забезпечення порядку під час вселення за адресою АДРЕСА_1 , дата 04.08.2025;

- після встановлення анкетних даних працівників поліції, викликати їх у судове засідання як свідків, оскільки вони були безпосередніми очевидцями конфлікту та погроз відповідача на мою адресу;

- витребувати з Корольовського відділу ДВС копію матеріалів виконавчих проваджень №78981835, 78981948, 78027532, а саме: запит до поліції про залучення працівників та Акт про вселення, де зафіксовані дані понятих.

В обґрунтування поданої заяви позивачка зазначає, що дані особи є незалежними очевидцями. Їхні свідчення підтвердять, що її емоційні висловлювання були викликані не агресією, а реакцією на жорстоке поводження відповідача та погрози продати житло. 1/2 відповідачу була передана незаконно під примусом.

Крім того, 13 лютого 2026 року на адресу суду від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому просить:

- перейти до розгляду справи №296/14786/25 за правилами загального позовного провадження;

- призначити у справі підготовче засідання.

В обґрунтування поданого клопотання позивачка вказує, що предметом спору є моральна шкода, завдана внаслідок фіктивного вселення та примусу до продажу житла. Ці факти базуються на тривалому психологічному тиску, який неможливо підтвердити виключно письмовими доказами. Також необхідність допиту свідків. Справа стосується порушення конституційного права на житло та складних сімейних відносин. Для справедливого вирішення спору необхідно провести підготовче засідання для остаточного визначення кола доказів та виклику свідків, що передбачено лише загальним провадженням.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Щодо клопотання про виклик свідків та витребування доказів, суд зазначає наступне.

Частиною першою та п`ятою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Положеннями статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Положеннями частини першої та другої статті 91 ЦПК України визначено, що виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 91 ЦПК України, заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі. В ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Вирішуючи питання щодо необхідності виклику і допиту як свідків державного виконавця Осіпчук І.В. та працівників поліції, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про їх допит, оскільки не доведено та в поданому клопотанні не обгрунтовано значення показань вказаних осіб для вирішення спору по суті.

Також відсутні підстави для витребування інформації про співробітників поліції, які були залучені для забезпечення порядку під час вселення за адресою АДРЕСА_1 , та копій матеріалів виконавчих проваджень №78981835, 78981948, 78027532, а саме: запиту до поліції про залучення працівників та акту про вселення, де зафіксовані дані понятих, оскільки не доведено доказове значення вказаної інформації та документів в межах предмету спору.

Враховуючи вищевикладене, клопотання позивачки ОСОБА_1 про виклик свідків та витребування доказів не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно ч.3 ст.274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частиною 6 статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, в тому числі: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень частин 5, 6 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

З огляду на викладені норми, враховуючи, що предметом позову є стягнення матеріальної та моральної шкоди, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також характер спірних правовідносин у справі, доказування у якій не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, відсутність підстав для задоволення клопотання про виклик та допит свідків, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Суд також зазначає, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін здійснюється із дотриманням основних засад цивільного судочинства, тому позивачка має змогу реалізувати свої процесуальні права, в тому числі, подавати заяви по суті справи, докази, клопотання, з врахуванням особливостей, передбачених ЦПК України для розгляду справ такої категорії.

Керуючись статтями 19, 259-261, 268, 274, 277, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про виклик свідків та витребування доказів - відмовити.

В задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадженні - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Петровська