КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2190/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 липня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Галась І.А.,-

встановив:

У жовтні 2024 року АТ «Сенс Банк» звернулось до суду із названим позовом.

АТ «Сенс Банк» просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 501286500 у розмірі 861 752 грн 53 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 грудня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501286500, за якою товариство надало позичальнику кредит у розмірі 600 000 грн 00 коп.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк».

АТ «Сенс Банк» зазначало, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість у загальному розмірі 861 752 грн 53 коп., яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17 липня 2025 року позовні вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник АТ «Сенс Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення вимог апеляційної скарги.

Представник АТ «Сенс Банк» у судове засідання не з`явився, про його час і місце повідомлений належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив ізїх недоведеності. Вимога АТ «Сенс Бангк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501286500 у розмірі 861 752 грн 53 коп. є передчасною та необґрунтованою.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що 01 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501286500. Розмір кредиту - 600 000 грн 00 коп. Процентна ставка за користування кредитом - 26 % річних, строк - 60 місяців, тип процентної ставки - фіксована.

Обгрунтовуючи позовну заяву, АТ «Сенс Банк» зазначило, що позивачем свої зобов`язаннящодо надання позичальнику кредиту виконано.

Враховуючи, що ОСОБА_1 своє зобов`язання щодо сплати кредитної заборгованості належним чином не виконано, позивачем 13 вересня 2024 року направлено на адресу відповідача вимогу про усунення порушень.

Товариство вимагало протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 861 752 грн 53 коп. Відповідачем вказану вимогу не виконано.

Звертаючись до суду із позовною заявою, АТ «Сенс Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 кредитну заборгованість станом на 12 вересня 2024 року у розмірі 861 752 грн 53 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 519 239 грн 07 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 342 513 грн 46 коп.

12серпня 2022 рокупозачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування банку на акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до статуту шляхом затвердження його в новій редакції.

30 листопада 2022 року внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 зроблено висновок про те, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Судом встановлено, що 28 грудня 2020 року ОСОБА_1 підписано оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк».

Підписанням оферти відповідач підтвердив, що він ознайомлений у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття рішення щодо отримання кредиту та з інформацією, надання якої передбачене нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ.

28 грудня 2020 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, згідно якого вбачається, що сторонами узгоджено максимальну суму кредиту - 200 000 грн 00 коп., строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору, процентна ставка річних - 26 %.

ПАТ «Альфа-Банк» прийняло вказану пропозицію відповідача шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах, запропонованих в оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає доведеним укладення між сторонами угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

АТ «Сенс Банк» долучено до позовної заяви копію виписки поособовимрахункам за період з 28 грудня 2020 року по 12 вересня 2024 року, у якій відображено перелік операцій та відомості щодо надання кредитного ліміту, користування ним, погашення заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає доведеним факт виконання АТ «Сенс Банк» взятого на себе зобов'язання щодо надання кредитних коштів, а також факт користування ними відповідачем.

13 вересня 2024 року позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про усунення порушень, у якій товариство вимагало протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 861 752 грн 53 коп. Відповідачем вказану вимогу не виконано.

Верховним Судом у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зроблено висновки про те, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитними договорами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що до позовної заяви АТ «Сенс Банк» долучено виписку по рахунку ОСОБА_1 , яка містить інформацію про всі операції по рахунку та яка підтверджує користування віжповідачем кредитними коштами.

Заперечуючи проти позовних вимог, ОСОБА_1 не спростував отримання та використанням ним кредитних коштів та належності йому карткового рахунку. Відповідаечм не надано контррозрахунку кредитної заборгованості.

Долучені АТ «Сенс Банк» до матеріалів справи розрахунок заборгованості та виписка по рахунку є належними доказами на підтвердження факту наявності у ОСОБА_1 заборгованості та її розміру.

Між сторонами виникли договірні зобов`язання, які є обов`язковими для виконання кожним із сторін. При цьому, оферта та акцепт містили всі істотні умови договору, на підставі яких ОСОБА_1 відкрито рахунок та встановлено кредитний ліміт, відтак, вимоги АТ «Сенс Банк» про стягнення заборгованості, яка складається з тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, є обґрунтованими.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем взятого на себе зобовязання щодо сплати кредитної заборгованості заборгованості ані після отримання вимоги АТ «Сенс Банк» ані після закінчення строку кредитного догвору.

Враховуючи вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає обгрунтованими та доведеними позовні вимоги АТ «Сенс Банк» про стягнення із ОСОБА_1 кредитної заборгованості у розмірі 861 752 грн 53 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 519 239 грн 07 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 342 513 грн 46 коп.

Вирішуючи спір, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про недоведеність позовних вимог АТ «Сенс Банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 17 липня 2025 року ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

В порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк»підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 10 341 грн 03 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 15 511 грн 55 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 липня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення суду.

Позов акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501286500 у загальному розмірі станом на 12 вересня 2025 року - 861 752 грн 53 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 519 239 грн 07 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 342 513 грн 46 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 10 341 грн 03 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 15 511 грн 55 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 30 січня 2026 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко