Провадження №: 2/336/689/2026
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участі секретаря судового засідання Степливої Т.В., представника позивача Погосян М.А., розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в м.Запоріжжя в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу одного транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу одного транспортного засобу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.12.2025 клопотання представника позивача ОСОБА_7 про витребування доказів задоволено, витребувано, зокрема від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях (філія ГСП МВС) в особі територіального сервісного центру №3243 копію договору купівлі-продажу транспортного засобу марки KIA SORENTO, 2018 року, номер VIN НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1995 куб.см. за номером №6436/23/038621 від 29.04.2023, оформленого суб`єктом господарювання ТОВ «Вавілон». Визначено дату до якої необхідно надати витребувані докази, а саме до 15.01.2026 та роз`яснено наслідки невиконання вказаної ухвали відповідно до ст.84 ЦПК України.

Зазначена ухвала була направлена на поштову адресу ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях (філія ГСП МВС) в особі територіального сервісного центру №3243 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» та отримана адресатом 30.12.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення R90.

При цьому, ухвала Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.12.2025 про витребування доказів, залишається не виконаною ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях (філія ГСП МВС) в особі територіального сервісного центру №3243.

В судовому засіданні представник позивача Погосян М.А. заявила клопотання про застосування заходів процесуального примусу до ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях (філія ГСП МВС) в особі територіального сервісного центру №3243 за невиконання ухвали суду про витребування доказів.

Відповідачі та їх представник в судове засідання не з`явились.

Заслухавши представника позивача, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.6-9 ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду; особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали; у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом; притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Частиною 2 ст. 144 ЦПК України визначено, що застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України за невиконання ухвали з відповідальної особи може бути стягнуто штраф в дохід державного бюджету у сумі від 0,3 до 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (Рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України", no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (Рішення ЄСПЛ у справі "Мусієнко проти України", no. 26976/06, від 20.01.2011).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2026 р. становить 3328,00 грн.

З урахуванням вказаного, приймаючи до уваги одержання ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях (філія ГСП МВС) в особі територіального сервісного центру №3243 30.12.2025 копії ухвали суду про витребування доказів від 11.12.2025 та відсутність станом на теперішній час будь-яких відомостей про виконання/неможливість виконання ухвали суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 3328,00 грн.

При цьому, суд повідомляє, що відповідно ч.2 ст.148 ЦПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, суд звертає увагу ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях (філія ГСП МВС) в особі територіального сервісного центру №3243, що застосування заходів процесуального примусу не звільняє останнього від обов`язку надати до суду витребувані ухвалою суду від 11.12.2025 документи.

При цьому суд повідомляє, що згідно з ч. 2 ст. 148 ЦПК України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 148 ЦПК України ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Керуючись ст.ст. 49, 143, 144, 148 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до керівника ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях (філія ГСП МВС) в особі територіального сервісного центру №3243 (, адреса: Київська область, м.Бровари, вул.Броварської сотні, 4а) заходи процесуального примусу, у вигляді штрафу у розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 копійок за невиконання ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.12.2025 по справі №336/10262/25.

Стягнути з керівника ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях (філія ГСП МВС) в особі територіального сервісного центру №3243 (, адреса: Київська область, м.Бровари, вул.Броварської сотні, 4а) в дохід державного бюджету України, через Державну судову адміністрацію України (01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5; ) штраф в сумі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5; ).

Боржник: керівник ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях (філія ГСП МВС) в особі територіального сервісного центру №3243 (, адреса: Київська область, м.Бровари, вул.Броварської сотні, 4а).

Повторно витребувати у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях (філія ГСП МВС) в особі територіального сервісного центру №3243 (, адреса: Київська область, м.Бровари, вул.Броварської сотні, 4а) копію договору купівлі-продажу транспортного засобу марки KIA SORENTO, 2018 року, номер VIN НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1995 куб.см. за номером №6436/23/038621 від 29.04.2023, оформленого суб`єктом господарювання ТОВ «Вавілон».

Витребувані докази надати до 10 березня 2026 року.

Копію ухвали направити до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях (філія ГСП МВС) в особі територіального сервісного центру №3243 для виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в частині стягнення штрафу три місяці.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня отримання.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Суддя П.Л. Коваленко