провадження № 2/208/2166/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Агеєвої В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №208/11301/25 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Перший Український Міжнародний Банк» через систему «Електронний суд» звернувся до Заводського районного суду міста Кам`янського з позовною заявою про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори:

1. 24.03.2023 кредитний договір №, за яким Позичальнику надано кредит у сумі 29548.44 грн.;

2. 15.07.2023 кредитний договір №, за яким Позичальнику надано у сумі 156741.67 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.04.2025 склала:

1)По кредитному договору від 24.03.2023 № - 30852.32 (тридцять тисяч вісімсот п`ятдесят дві гривні 32 копійки) грн., з яких: 23777.31 грн. заборгованість за кредитом; 2.43 грн. заборгованість процентами; 7072.58 грн. заборгованість за комісією; 2

2)) По кредитному договору від 15.07.2023 № - 207896.89 (двісті сім тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 89 копійок) грн., з яких: 156741.67 грн. заборгованість за кредитом; 27.14 грн. заборгованість процентами; 51128.08 грн. заборгованість за комісією.

Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 09.04.2025 склала 238749.21 (Двісті тридцять вісім тисяч сімсот сорок дев`ять грн 21 коп.) гривень.

Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2025 року, цивільну справу №208/11301/25 передано до провадження судді Гречаній В.Г.

Згідно із відповіддю №1717806 від 29.08.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 01.09.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 208/11301/25 в порядку спрощеного позовного провадження .

Представник позивача у позовних вимогах просить судове засідання проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, ОСОБА_1 , подав до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, просить винести рішення. Але через життєві обставини просить розстрочити заборгованість на 12 місяців.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що 24.03.2023 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено Заяву № на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Узгоджено істотні умови договору, а саме: сума 29548,44 грн., розмір річної процентної ставки 0,01%, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4%, строк 36 місяців.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який підписано відповідачем 24.03.2023 року, зазначені ті ж самі умови, що й у договорі.

15.07.2023 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено Заяву № на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Узгоджено істотні умови договору, а саме: сума 156741,67 грн., розмір річної процентної ставки 0,01%, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,6%, строк 48 місяців.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який підписано відповідачем 15.07.2023 року, зазначені ті ж самі умови, що й у договорі.

Відповідно до платіжної інструкції № TR.63472060.60123.25578 від 24.03.2023 року вбачається, що платник ОСОБА_1 , отримувач ОСОБА_1 здійснено платіжну операцію на суму 29548,44 грн., призначення платежу надання кредитних коштів за договором № від 24.03.2023 року за позикою ОСОБА_1 .

Відповідно до платіжної інструкції № TR.67927139.33791.25578 від 15.07.2023 року вбачається, що платник ОСОБА_1 , отримувач ОСОБА_1 здійснено платіжну операцію на суму 156741,67 грн., призначення платежу надання кредитних коштів за договором № від 24.03.2023 року за позикою ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 24.03.2023 року вбачається, що станом на 09.04.2025 року заборгованість складає 30852,32 грн., яка складається з: 23777,31 грн. заборгованість за кредитом; 2,43 грн. заборгованість процентами; 7072,58 грн. заборгованість за комісією. Крім того, з розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач частково погашав кредитну заборгованість, отже визнав кредитний договір.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 15.07.2023 року, станом на 09.04.2025 року заборгованість складає 207896,89 грн., з яких: 156741,67 грн. заборгованість за кредитом; 27,14 грн. заборгованість процентами; 51128,08 грн. заборгованість за комісією.

10.04.2025 року на адресу ОСОБА_1 від АТ«ПУМБ» направлена вимога про необхідність погасити заборгованість в загальному розмірі 238749,21 грн. протягом 30 днів з моменту отримання цього листа.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Крім того положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18).

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір раніше не оспорювався та не визнавався судом недійсним.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів» (далі Закон).

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначає ЗУ «Про споживче кредитування».

Стаття 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» станом на дату укладення кредитного договору (у редакції Закону № 1734-VIII) містить положення про те, що цей Законзастосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

За змістом ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності).

Таким чином ЗУ «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) (крім тих, які згідно із закономнадаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язано з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб (ч. 1 ст. 20 Закону).

Такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 30.06.2021 року у справі №201/10403/19.

Відповідно до кредитного договору № від 24.03.2023 року.

У Заяві від 24.03.2023 року та паспорті споживчого кредиту від 24.03.2023 року сторонами узгоджено срок кредитування, суму кредитного ліміту, процентну ставку, розмір комісії.

Відповідач погодився з даними умовами, про що свідчить його підпис.

Випискою з особового рахунку підтверджено, що ОСОБА_1 користувався даним кредитним лімітом.

Факт надання кредитних котів підтверджено платіжною інструкцією №TR.63472060.60123.25578 від 24.03.2023 року вбачається, що платник ОСОБА_1 , отримувач ОСОБА_1 здійснено платіжну операцію на суму 29548,44 грн., призначення платежу надання кредитних коштів за договором № від 24.03.2023 року за позикою ОСОБА_1 .

Отже, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором № від 24.03.2023 року у розмірі 30852,32 грн., яка складається з: 23777,31 грн. заборгованість за кредитом; 2,43 грн. заборгованість процентами; 7072,58 грн. заборгованість за комісією, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до кредитного договору № від 15.07.2023 року.

У Заяві від 15.07.2023 року та паспорті споживчого кредиту від 15.07.2023 року узгоджено суму кредиту, період, розмір процентної ставки та розмір комісії.

Факт надання кредитних котів підтверджено платіжною інструкцією №№ TR.67927139.33791.25578 від 15.07.2023 року вбачається, що платник ОСОБА_1 , отримувач ОСОБА_1 здійснено платіжну операцію на суму 156741,67 грн., призначення платежу надання кредитних коштів за договором № від 24.03.2023 року за позикою ОСОБА_1 .

Відповідачем не дотримано умов кредитного договору та не повернуто грошові кошти позивачу.

Суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором № від 15.07.2023 року року у розмірі 207896,89 грн., з яких: 156741,67 грн. заборгованість за кредитом; 27,14 грн. заборгованість процентами; 51128,08 грн. заборгованість за комісією, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а загальна сума заборгованості за кредитними договорами складає 238749,21 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Так як передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може розстрочити виконання рішення.

Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує, що за змістом вказаної статті цивільного процесуального закону суд може розстрочити виконання рішення за обставин, що утруднюють його виконання, і вважає, що можливонадати віповідачу розстрочку щодо виконання рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) вказано, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Позивачем понесені судові витрати у розмірі 2422,40 гривні, що підтверджується платіжною інструкцією № 1319 від 11 березня 2025 року, як судові витрати на оплату судового збору при зверненні із позовом.

Згідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи прийняття рішення про часткове задоволення позовних вимог, згідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.1, 2, 12,ч.2 ст.13,81, 141, 174,263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», адреса: 04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок № 4, , заборгованость у сумі 238 749 (двісті тридцять вісім тисяч сімсот сорок дев`ять) гривень 21 копійка.

Розстрочити виконання цього рішення строком на 12 (дванадцять) місяців, шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 19895 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 77 копійок на рахунок Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк».

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок № 4, ) витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони по справі:

Позивач Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», юридична адреса реєстрації: 04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок № 4, ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя В.Г.Гречана