САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/554/26
Провадження №2-н/726/272/26
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

17.02.2026 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати за найм приміщення з ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшла заява ОСОБА_1 у якій вона просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість з оплати за найм приміщення. Зазначає, що відповідно до договору найму житлових приміщень, боржник зобов`язаний вносити плату за найм житла у грошовій формі у розмірі 6500,00 гривень щомісячно. Однак, боржник свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.

У своїй заяві, стягувач посилається на ст. 161 ЦПК України, яка дозволяє стягувати заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у порядку наказного провадження.

Вважаю за необхідне роз`яснити стягувачу ОСОБА_1 , що відповідно до статті 1 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно зі статтею 5 зазначеного Закону до житлово-комунальних послуг належать:

- житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає забезпечення належного утримання спільного майна багатоквартирного будинку, прибирання внутрішньобудинкових приміщень і прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім тих, що використовуються для надання комунальних послуг), утримання ліфтів тощо, та

- комунальні послуги, до яких відносяться наприклад: послуги з постачання та розподілу природного газу, послуги з постачання та розподілу електричної енергії, послуги з постачання теплової енергії, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з поводження з побутовими відходами, тощо

Таким чином, у розумінні чинного законодавства житлово-комунальні послуги є комплексом зобов`язань виконавця щодо забезпечення належного технічного, санітарного та ресурсного функціонування житлового фонду, а також відповідним обов`язком споживача щодо їх своєчасної та повної оплати.

Однак ОСОБА_1 , як на підставу звернення до суду, вказує про невиконання боржником умов договору найму приміщення, а не умов договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Варто зазначити, що договір найму (оренди) житлового приміщення та договори про надання житлово-комунальних послуг мають різну правову природу, різний предмет регулювання та різні підстави виникнення грошових зобов`язань.

Правове регулювання договору найму житла здійснюється, зокрема, нормами глави 59 Цивільний кодекс України, відповідно до яких за договором найму житла одна сторона (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання за плату на певний строк.

Отже, предметом договору найму є передання майна у користування, а плата за найм є платою за саме користування житловим приміщенням як об`єктом цивільних прав.

Натомість правове регулювання житлово-комунальних послуг визначається спеціальним законодавством, зокрема Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

За договором найму виникає речово-зобов`язальне правовідношення, пов`язане з переданням житла у користування. У свою чергу за договором про надання житлово-комунальних послуг виникає зобов`язання щодо надання певних послуг, результат яких споживається у процесі їх надання.

Плата за найм житла є платою за користування майном, тоді як плата за житлово-комунальні послуги є оплатою за фактично спожиті послуги.

Отже, це різні за своєю юридичною природою зобов`язання, які регулюються різними нормами права.

У свою чергу, пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Перелік підстав для видачі судового наказу є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відтак, вимога про стягнення заборгованості за договором найму житлового приміщення не є вимогою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, адже виникає з цивільно-правового договору користування майном.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Отже встановивши, що заявлена вимога не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 161, 165 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати за найм приміщення з ОСОБА_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. В. Мілінчук