Справа № 450/410/24 Провадження № 6/450/20/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся в суд із поданням, у якому просив надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 .

Мотивував подання тим, що на його виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 76059382, до складу якого входять: виконавче провадження № 65935605 від 30.06.2021 року, відкрите на підставі виконавчого напису № 49797, виданого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 51734 грн. 06 коп.; виконавче провадження № 76056883 від 16.09.2024 року, відкрите на підставі виконавчого листа №450/410/24, виданого 05.08.2024 року Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» 31125 грн. 58 коп. заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором № 01 від 11 жовтня 2016 року, заборгованості за кредитним договором № 301 від 04 вересня 2019 року у розмірі 30170 грн. 56 коп., яка складається з 30161 грн. 05 коп. заборгованості по тілу кредиту, 9 грн. 51 коп. заборгованості по відсоткам, судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.; виконавче провадження № 76302821 від 15.10.2024 року, відкрите на підставі дубліката виконавчого листа №1316/4261/12, виданого 05.04.2024 року Пустомитівським районним судом Львівської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № МL-600/029/2008 від 06.02.2008 року в розмірі 65312,98 доларів США, що еквівалентно 521458 грн. 83 коп. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, пені в сумі 1197279 грн. 76 коп., а також судового збору у розмірі 3219 грн.

Вказав, що 30.06.2021 року ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65935605, 16.09.2024 року про відкриття виконавчого провадження № 76056883, а 15.10.2024 року про відкриття виконавчого провадження № 76302821, які скеровано боржнику для виконання. Крім цього, вказаними вище постановами зобов`язано боржника виконати обов`язки, передбачені ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», однак такі ним проігноровано та не виконано. 16.09.2024 року в межах виконавчого провадження винесено постанову про арешт коштів боржника. 15.10.2024 року в межах виконавчого провадження № 76302821 винесено постанову про арешт коштів та майна боржника. В ході виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_1 отримує дохід від ТзОВ «АГРОМАТ», ТзОВ «РЕГНО ІТАЛІЯ УА», ТзОВ «ТРН-ІНВЕСТ», внаслідок чого 16.10.2024 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Крім цього, ході виконавчих дій встановлено, що за боржником не зареєстровано жодного транспортного засобу, однак на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . 31.03.2025 року, 18.07.2025 року, 29.07.2025 року та 09.01.2026 року приватним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 скеровано вимоги про надання доступу до майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника і проведення оцінки майна. 09.04.2025 року, 23.07.2025 року, 04.08.2025 року та 15.01.2026 року приватним виконавцем здійснено вихід за адресою місцезнаходження майна боржника, однак ОСОБА_1 дверей не відчинив та доступу до майна не надав. З огляду на викладене вище, просив подання задовольнити.

Розгляд подання призначено на 16.02.2025 року о 11 год. 00 хв. у зв`язку із отриманням такого 13.02.2025 року та перебуванням головуючого у вказаний день у нарадчій кімнаті до 16.02.2026 року.

16.02.2026 року представником приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. ОСОБА_3 подано заяву про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, яке залишено без розгляду ухвалою від 16.02.2026 року. Розгляд справи відкладено на 16.02.2026 року о 15 год. 00 хв.

В судове засідання 16.02.2026 року о 15 год. 00 хв. приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. та його представник Чорна Н.М. не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у їх відсутності не подали.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали подання і докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. перебуває зведене виконавче провадження № 76059382, до складу якого входять: виконавче провадження № 65935605 від 30.06.2021 року, відкрите на підставі виконавчого напису № 49797, виданого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 51734 грн. 06 коп.; виконавче провадження № 76056883 від 16.09.2024 року, відкрите на підставі виконавчого листа №450/410/24, виданого 05.08.2024 року Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» 31125 грн. 58 коп. заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором № 01 від 11 жовтня 2016 року, заборгованості за кредитним договором № 301 від 04 вересня 2019 року у розмірі 30170 грн. 56 коп., яка складається з 30161 грн. 05 коп. заборгованості по тілу кредиту, 9 грн. 51 коп. заборгованості по відсоткам, судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.; виконавче провадження № 76302821 від 15.10.2024 року, відкрите на підставі дубліката виконавчого листа №1316/4261/12, виданого 05.04.2024 року Пустомитівським районним судом Львівської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № МL-600/029/2008 від 06.02.2008 року в розмірі 65312,98 доларів США, що еквівалентно 521458 грн. 83 коп. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, пені в сумі 1197279 грн. 76 коп., а також судового збору у розмірі 3219 грн.

Встановлено, що в ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. вжито заходи забезпечення виконавчого провадження, а саме арешт коштів і майна боржника, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Як вбачається з інформаційної довідки № 448063260 від 16.10.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника ОСОБА_1 , останньому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

31.03.2025 року, 18.07.2025 року, 29.07.2025 року та 09.01.2026 року приватним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 скеровано вимоги про надання доступу до майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника.

09.04.2025 року, 23.07.2025 року, 04.08.2025 року та 15.01.2026 року приватним виконавцем здійснено вихід за адресою місцезнаходження майна боржника і складено акти приватного виконавця з огляду на те, що ОСОБА_1 дверей не відчинив та доступу до майна не надав.

Згідно зі ст.124 Конституції України та ст.18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (ч. 1 ст. 48 Закону).

В силу вимог ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Як зазначено у статті 30 Конституції України, статті 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною першою статті 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

При цьому, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. не долучено до матеріалів подання доказів на підтвердження перешкоджання особою ОСОБА_1 у вчиненні опису й арешту його майна.

З цього приводу суд зазначає, що матеріали подання не містять жодних доказів на підтвердження контактування приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. із боржником ОСОБА_1 , а зважаючи на те, що двері до квартири АДРЕСА_1 , за період з 09.04.2025 року по 15.01.2026 року ніхто не відчиняв 4 рази, існують обґрунтовані сумніви щодо перебування останнього за вказаною вище адресою.

Крім цього, доказів на підтвердження перебування ОСОБА_1 на території України суду не надано, оскільки приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. не звертався до відповідного органу ДПС України із запитом щодо надання інформації.

Окрім наведеного, Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» оголошена загальна мобілізація, яка неодноразово продовжувалась.

За вказаних обставин, боржник ОСОБА_1 може перебувати у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, однак приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. не долучено доказів на підтвердження звернення до уповноваженого підрозділу ТЦК та СП із запитом щодо надання відповідної інформації.

Слід також вказати, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. не долучено доказів на підтвердження працевлаштування ОСОБА_1 та отримання ним прибутку у 2025 2026 роках, оскільки відповідь Державної податкової служби України стосується 2024 року.

Таким чином, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. не долучено до подання належних доказів на підтвердження вжиття відповідних дій з метою встановлення контакту із особою ОСОБА_1 , а перебування приватного виконавця поблизу будинку № 2 "А", за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с. Зимна Вода, вул. Тичини, що стверджується роздруківками фотографій, не може підтверджувати факт перешкоджання особою ОСОБА_1 у вчиненні опису й арешту його майна.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції", будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися "згідно із законом", воно повинне мати "легітимну мету" та бути "необхідним у демократичному суспільстві". Якраз "необхідність у демократичному суспільстві" і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які у свою чергу мають бути "відповідними і достатніми" для такого втручання має бути "нагальна суспільна потреба", а втручання - пропорційним законній меті.

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності - дотримання "справедливого балансу" між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Враховуючи викладене вище, у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 18, 247, 259, 260, 261, 439 ЦПК України, ст.ст. 9, 30, 124 Конституції України, ст. 311 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 17-19, 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволені подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 17.02.2026 року.

Суддя Мусієвський В.Є.