Справа № 405/7324/25
Номер провадження 2-з/404/5/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши, без фіксування судового процесу, заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Жеребенко О.В. про забезпечення позову по цивільній справі №405/7324/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Письменна Людмила Іванівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на частку цього майна, зміну черговості спадкування

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Кропивницького з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Письменна Людмила Іванівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на частку цього майна, зміну черговості спадкування.

Ухвалою судді Подільського районний суд міста Кропивницького від 02 грудня 2025 року справу передано на розгляд до Фортечного районного суду міста Кропивницького.

Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 22 січня 2026 року прийнято до розгляду матеріали справи, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

26 січня 2026 року до суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову. Просила суд накласти арешт та заборону права відчуження державним реєстраторам, нотаріусам та іншим суб`єктам реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії на наступне майно:

- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельна ділянка, розташована на території Кіровоградської міської ради за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :11:111:0011, загальною площею 319,87 кв.м.;

- земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :09:070:0130, загальною площею 0,15 га;

- житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_3 ;

- земельна ділянка, площею 0,0379 га, кадастровий номер :11:111:0052, під №93, що знаходиться по АДРЕСА_3 ;

- автомобіль Lexus LХ470, д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 ;

- автомобіль НYUNDАІ ЕLАNТRА, д.н.з. НОМЕР_3 , 2019 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 ;

- автомобіль НYUNDАІ ІОNІQ 5, д.н.з. НОМЕР_5 , 2003 року випуску, номер шасі НОМЕР_6 .

В якості обґрунтування підстав забезпечення позову зазначено, що з 20 грудня 2012 року по дату смерті, позивач проживала з померлим ОСОБА_3 однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу. Відповідачем по справі є донька померлого ОСОБА_4 , яка фактично на даний час (після 10.02.2026 року) не має жодних перешкод у оформленні права власності на все належне на праві власності майно ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування. Після отримання позовної заяви відповідач матиме можливість вживати заходів для утруднення в майбутньому виконання рішення суду, зокрема, шляхом укладення правочинів на володіння, користування та розпорядження майном.

Суд дослідивши заяву та матеріали, прийшов до наступних висновків.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів (пункти 3, 4 частини першої, частина п`ята статті 151 ЦПК України).

Отже, від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України, та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. […]

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 (провадження № 14-28цс23) зазначено, що «жодних обмежень щодо застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно (грошові кошти), лише у сфері майнових спорів або заборони його застосування при вирішенні немайнового спору цивільне процесуальне законодавство не містить. Тому Велика Палата Верховного Суду констатує, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії. […] Апеляційний суд обґрунтовано прийняв до уваги, що без вжиття заходів забезпечення позову відповідачка має можливість безперешкодно відчужити спірне нерухоме майно. Водночас відсутні підстави вважати, що застосування такого заходу забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачки, оскільки квартира залишається в її володінні та користуванні».

Конституційний Суд України неодноразово вказував на необхідність забезпечення основного завдання правосуддя ефективного поновлення в правах. Так, в п. 9 рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 КСУ зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на доступ до суду повинно бути реальним та ефективним.

Зокрема, ЄСПЛ зазначав: «Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити, щоб судовий процес перетворився в безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимогам, так як доступ до правосуддя повинен бути не тільки фактичним, а й реальним» (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права людини на суд, враховуючи принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в його права».

Предметом даного позову є вимоги позивача про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на частку цього майна, зміну черговості спадкування.

Метою забезпечення позову є забезпечення позивачу реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення та невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості захисту його прав та вказує на те, що існує реальна загроза можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом ( ч.1 ст.81 ЦПК України)

Суд зазначає, що вказані у заяві про забезпечення позову об`єкти нерухомого майна, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; земельна ділянка, розташована на території Кіровоградської міської ради за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :11:111:0011, загальною площею 319,87 кв.м.; земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :09:070:0130, загальною площею 0,15 га., не є предметами розгляду справи.

Тому, виходячи з об`єктів, щодо яких позивач (заявник) просив забезпечити позов, суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи предмет позову, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Вказаний вид забезпечення на переконання суду є співмірними із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав уважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду, в разі відмови в задоволенні позову, що, в силу положень ст. 149-153 ЦПК України свідчить про часткову обґрунтованість поданої заяви.

Обраний судом вид забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує прав юридичної особи, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання можливого судового рішення.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення позову відсутні.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.149-153, 157, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача, адвоката Жеребенко О.В. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Письменна Людмила Іванівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на частку цього майна, зміну черговості спадкування задовольнити частково.

Накласти арешт та заборону права відчуження державним реєстраторам, нотаріусам та іншим суб`єктам реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії на наступне майно:

- житловий будинок із господарськими будівлями АДРЕСА_3 ;

- земельна ділянка, площею 0,0379 га, кадастровий номер :11:111:0052, під №93, що знаходиться по АДРЕСА_3 ;

- транспортний засіб Lexus LХ470 д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 ;

- транспортний засіб - НYUNDАІ ЕLАNТRА д.н.з. НОМЕР_3 , 2019 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 ;

- транспортний засіб - НYUNDАІ ІОNІQ 5 д.н.з. НОМЕР_5 , 2003 року випуску, номер шасі НОМЕР_6 .

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не призупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання - 3 роки.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Третя особа: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Письменна Людмила Іванівна, юридична адреса: АДРЕСА_7

Повний текст ухвали суду складено 29.01.2026 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова