Справа № 277/1349/25
У Х В А Л А

"06" лютого 2026 р. с-ще Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Заполовського В.В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення

в с т а н о в и в:

19.01.2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив відстрочити виконання рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 08.01.2026 року про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 18041,85 грн., судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., строком на 1 рік.

Заява обґрунтована тим, що на підставі рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 08.01.2026 року він зобов`язаний сплатити на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 18041,85 грн., судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. Однак виконання рішення на даний час для нього ускладнюється, у зв`язку з великим навантаженням по інших кредитах, відсутністю у нього нерухомого майна та відсутністю постійної роботи та сталої заробітної плати.

В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши клопотання відповідача та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 08 січня 2026 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 18041,85 грн., судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відстрочка виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.435 ЦПК України).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4 ст.435 ЦПК України).

Перелік обставин, що утруднює виконання судового рішення, наведений у цій статті, не є вичерпним, тому суд у кожному конкретному випадку повинен визначити, чи є обставини, на які посилається боржник, такими.

З аналізу наведених норм слідує, що відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Надання відстрочки виконання рішення суду полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення суду має бути виконане.

Відповідно до ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

За правилом ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.10, 81 ЦПК України саме заявник зобов`язаний довести зазначений предмет доказування, тобто виняткові підстави для розстрочення виконання судового рішення.

Звертаючись в суд із заявою про надання відстрочки виконання рішення суду заявник посилається на скрутне матеріальне становище, оскільки не має постійного місця роботи та заробітної плати, має заборгованість по інших кредитах, відсутність нерухомого майна. Також заявник зазначає, що у нього на утриманні перебуває малолітня дитина.

На підтвердження вказаних обставин заявник надав кредитний звіт актуальний на 22.12.2025 року, наданий Українським бюро кредитних історій, з якого слідує, що ОСОБА_1 має загальну поточну заборгованість за кредитами в розмірі 871644,01 грн. та поточну прострочену заборгованість в розмірі 606897,50 грн.

Суд вважає, що обставини, на які посилається заявник, можна розцінювати як такі, що у відповідності до приписів статті 435 ЦПК України, унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення.

Водночас, оцінюючи надані заявником докази щодо неможливості виконання рішення на даний момент в сукупності із задоволеними позовними вимогами ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», суд вважає, що відстрочення виконання рішення на 1 рік є недоцільним.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність заявником належними та допустимими доказами підстав для відстрочення виконання рішення суду, а тому заява ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.267, 354, 435 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 08.01.2026 року у справі №277/1349/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на 3 (три) місяці.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: В.В.Заполовський