Справа № 216/4720/25
Провадження 2/216/1684/26
УХВАЛА

про забезпечення позову

16 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Стартановича Д.В.,

секретаря судового засідання Кравець А.С.,

за участю:

представника позивача Домбровської Є.В.

відповідачки: ОСОБА_1

представників відповідача: Комара Е.Л.

Скриги М.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі заяву про забезпечення зустрічної позовної заяви у цивільній справі за первісною позовною заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів -

встановив:

Представники ОСОБА_1 Комара Е.Л., Скриги М.В. про забезпечення зустрічної позовної заяви у цивільній справі за первісною позовною заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів.

У заяві про забезпечення зустрічної позовної заяви представники позивача у зустрічній позовній заяві просять суд:

-визнати порушення Законів УКРАЇНИ (зокрема положень Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» (Документ 2479-IX, чинний, поточна редакція від 09.02.2025 року));

-визнати неправомірними дії несанкціонованого втручання Криворізької філії товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" "(Код ) в газорозподільну мережу, яка являється приватною власністю по об`єкту АДРЕСА_1

-зобов`язати Криворізьку філію товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" негайно відновити газопостачання до приватного будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що позивач звернулась до суду із зустрічною позовоною заювою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» подану в порядку захисту прав споживача (не майнового характеру).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX на всій території України введений воєнний стан. На момент звернення воєнний стан не скасований, не припинений.

В умовах триваючої активної військової агресії з боку російської федерації відносно України, яка супроводжується постійними ракетними та артилерійськими обстрілами, значної шкоди завдається об`єктам критичної інфраструктури, зокрема, об`єктам, задіяним у виробництві та транспортуванні (передачі та розподілу) електричної енергії.

Внаслідок їх руйнації або пошкодження під загрозою знаходиться цілісність, надійність та ефективне функціонування об`єднаної енергетичної системи України (OEC), що в кінцевому результаті може призвести до порушення електропостачання суб`єктів господарювання, побутових споживачів i, як наслідок, людських жертв та значних матеріальних збитків.

Так, наразі внаслідок пошкодження значної кількості генеруючих установок виникають ситуації несподіваного виникнення аварійною дефіциту потужності, тобто, непередбачуваного порушення балансу між виробництвом i споживанням електричної потужності та її дефіциту в OEC України.

Російська федерація намагається завдати максимальних пошкоджень енергетичній інфраструктурі України. Через це формується дефіцит електроенергії чи інфраструктури в окремих вузлах. Щоб дати змогу енергетикам відновити, те що руйнує ворог, та запобігти масштабним аваріям на електромережах необхідно зменшити навантаження на мережі та тимчасово обмежити постачання електроенергії частині споживачів. Відключення відбуваються a6o аварійно, або після розпорядження HEК «Укренерго».

3 метою недопущення виникнення та розвитку можливих негативних наслідків в OEC, підприємствами електроенергетики застосовуються графік погодинного відключення (ГПВ), графіки аварійного відключення споживачів електричної енергії (ГАВ), спеціальні графіки аварійних відключень (СГАВ), графік обмеження споживання електричної енергії (ГОЕ), графіки обмеження споживання електричної потужності (ГОП), автоматичне частотне розвантаження (АЧР).

Альтернатив іншого енергопостачання, окрім газопостачання у ОСОБА_1 відсутні.

Таким чином відсутність газопостачання обмежує життєдіяльність ОСОБА_1 та може призвести до більш негативних наслідків.

Як зазначено в первиній позовній заяві побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п.5 правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та п.4 глави 1 Розділу 1 Кодексу ГРМ).

ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується доданими до позовної заяви документами.

18.10.2024 року представниками первинного Позивача по дорученню постачальника було перекрито ввідний кран діаметром 32 мм та встановлено охоронну пломбу № - R 39636130, про що складено акт №21 про обмеження (припинення) газопостачання (розподілу природного газу) Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». Зазначений акт про припинення газопостачання, разом із супровідним листом №КрФ/100/103/2/ВИХ-17323-24 від 21.10.2024 року направлений Відповідачу рекомендованим поштовим відправленням, який останнім отримано 28.11.2024 року.

До будинку ОСОБА_1 фактично припинено постачання природного газу, необхідного їй для опалення будинку в зимовий період.

Безпідставне припинення газопостачання протягом часу розгляду даної справи, суттєво порушує та обмежує побутові потреби позивача.

При цьому, примусове припинення газопостачання до житла в зимовий період, може мати вкрай негативні та незворотні наслідки для позивача та її родини.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, унеможливить ефективний спосіб захисту прав та її законних інтересів.

У зв`язку з вищевикладеним представники позивача за зустрічним позовом просили задовольнити заяву про забезпечення позову.

Зі слів представників Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» відновлення газопостачання на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 можливе за умов сплати донарахованих не облікованих об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання за період за період з 18.10.2024 по 06.01.2025 (в обсязі 3322,05 м3) в розмірі 24649,58 грн.,

Представник ТОВ «Газорозподільні мережі України» просила суд в задоволені клопотання відмовити з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будьякій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі N 381/4019/18 (провадження N 14-729цс19).

З огляду на заявлені представниками ОСОБА_1 , заходи забезпечення позову, нормами п.п 1-9 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, не передбачено такого виду забезпечення позову як зобов`язання сторони вчинити певні дії.

В свою чергу, пунктом 10, ч. 1 ст. 150 ЦПК України, передбачено право суду вжити інші заходи лише у випадках, передбачених законами. Представники ОСОБА_1 , в поданій заяві в обґрунтування заяви про забезпечення зустрічного позову не зазначають конкретного закону та/або міжнародного договору, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які б надавали можливість суду зобов`язати сторін у справі вчинити певні дії, а саме відновити газопостачання ОСОБА_1 , натомість заявник в обґрунтування необхідності забезпечення позову зазначає про позбавлення можливості ОСОБА_1 , обігрівати будинок, приготування їжі, ніяким чином не вплине на ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду у справі, предметом розгляду якої є визнання відсутності обов`язку сплачувати заборгованість. Крім цього, необхідно зазначити, що вимоги представників ОСОБА_1 , щодо зобов`язання вчинити дії, викладені у заяві про забезпечення зустрічного позову, по суті є окремими позовними вимогами, а не заходом забезпечення позову.

В заяві про забезпечення зустрічного позову не викладено мотивів, яким чином, на думку Заявників, не забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення, викладаючи лише обставини поданого позову, посилаючись лише на можливе незаконне відключення від газопостачання, однак такі висновки є припущенням. А питання про правомірність /протиправність дій відповідача може бути розглянуте судом лише по суті спору. Крім того, у разі безпідставного і незаконного припинення газопостачання інтереси та права позивача можуть бути відновлені у спосіб відшкодування збитків, що передбачено розділом 6 глави XI Кодексу газорозподільних систем та іншими нормами цивільного законодавства. Також, відключення подачі природного газу будинку ОСОБА_1 , відбулося в 2024 році з причини виконання доручення постачальника через борг з постачання природного газу (правовідносини між ОСОБА_1 та ТОВ ГК «Нафтогаз»), а не з причин не сплати нарахованих (донарахованих) сум позивачем, дії по нарахуванню яких є предметом судового розгляду.

Крім того, відповідно до дійсних обставин справи, майновий стан позивача ОСОБА_1 , а саме наявність заборгованості за спожитий природній газ перед постачальником в розмірі 185029,44 грн., та заборгованість перед оператором ГРМ в розмірі 24649,58 грн., яка є предметом розгляду даної справи, можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків Оператора ГРМ, в разі відновлення газопостачання. У зв`яку з чим представник ТОВ «Газорозподільні мережі України» просить суд застосовувати зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 24649,58 грн., яка є матеріально-правовою вимогою до Відповідача Шевченко О.О., за первісним позовом ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення зустрічної позовної заяви у цивільній справі за первісною позовною заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України: «Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.»

Законодавство передбачає захист прав особи навіть на етапі спору. На цьому етапі захисту прав позивача реалізовується через механізмом забезпечення позову.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 09.09.2020 у справі № 509/2765/19 викладено правову позицію згідно з якою: «Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).»

З метою забезпечення доступу особи до правосуддя необхідно застосувати забезпечення позову у вигляді заборони припиняти газопостачання до моменту завершення розгляду справи та зобов`язання відповідача відновлення газопостачання.

Виключно такий спосіб забезпечення позову дозволить позивачу скористатись правом на судовий захист інтересів (доступом до правосуддя).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали, надані представником позивача, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

П. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" N 9 від 22.12.2006 року, згідно яких, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору є визнання протиправними дії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та стягнення моральної шкоди.

Як вбачається із матеріалів заяви, між сторонами дійсно існує спір, позивач вважає дії відповідача щодо відключення його від газопостачання протиправними.

А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що дійсно невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся, слід вжити заходів для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про обрання способу забезпечення позову суд враховує наступні обставини.

З матеріалів позову вбачається, що на момент холодної пори року позивач залишився без газопостачання та відповідно без засобів обігріву.

Таким чином, позивач реально вимушений був вживати заходів підготовки до опалювального сезону.

Пункт 2 ч.1 ст.150 ЦПК України визначає, що позов може забезпечуватись шляхом заборони вчиняти певні дії.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити та в забезпечення позову до вирішення судового спору застосувати заходи забезпечення позову у виді заборони вчиняти певні дії, оскільки такий буде належним, співмірним та відповідатиме описаним обставинам справи, а невжиття такого заходу може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Щодо застосовування зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 24649,58 грн., яка є матеріально-правовою вимогою до Відповідача ОСОБА_1 , за первісним позовом ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» суд зазначає що зустрічне забезпечення має на меті забезпечити баланс інтересів сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути внаслідок застосування судом забезпечувальних заходів.

Заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вказаної позиції дотримується і Верховний суд, який у постанові від 2 березня 2023 року у справі № 643/14180/21 зазначив, що зустрічне забезпечення по своїй суті є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, має на меті забезпечити баланс інтересів сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути внаслідок застосування судом забезпечувальних заходів. Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у справі N 753/2380/18-цз від 19 квітня 2019 року.

Щодо вимог визнати порушення Законів України (зокрема положень Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» (Документ 2479-IX, чинний, поточна редакція від 09.02.2025 року)); визнати неправомірними дії несанкціонованого втручання Криворізької філії товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" "(Код ) в газорозподільну мережу, яка являється приватною власністю по об`єкту АДРЕСА_1 , суд зазначає, що норми статті 150 ЦПК не містять такого виду забезпечення як визнання порушення Законів та визнання неправомірними дій.

На підставі викладеного заява представників ОСОБА_1 Комара Е.Л., Скриги М.В. про забезпечення зустрічної позовної заяви у цивільній справі за первісною позовною заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 149-151,153 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву представників ОСОБА_1 Комара Е.Л., Скриги М.В. про забезпечення зустрічної позовної заяви у цивільній справі за первісною позовною заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів - задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом зобов`язання Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» відновити систему газопостачання та забезпечити газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В інших вимогах відмовити..

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено:19.02.2026 року.

Суддя Дмитро СТАРТАНОВИЧ