печерський районний суд міста києва
пр. № 4-с-87/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Литвинової І. В.

за участю секретаря судового засідання Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (нині - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України) щодо не зняття арешту з майна боржника при закінченні виконавчого провадження № НОМЕР_2, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

14 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , заявник) звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Дніпровський РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві), яке змінило назву на Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - Дніпровський ВДВС у м. Києві) щодо не зняття арешту з майна боржника при закінченні виконавчого провадження № НОМЕР_2, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк»), ОСОБА_2 , які полягають у відмові у знятті арешту з майна боржника, накладеного на підставі постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Дніпровського РУЮ) Шеремет Ю. М. від 29 вересня 2014 року, серія та номер НОМЕР_2.

В обґрунтування скарги зазначила, що заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2008 року задоволено позов Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), яке змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), а в подальшому на АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені - присуджено стягнути солідарно з боржників на користь позивача 317 212,58 грн - заборгованості, 1 730,00 грн - судових витрат.

10 грудня 2008 року представник АКІБ «УкрСиббанк» отримав виконавчі листи.

Ухвалою суду від 26 листопада 2008 року виправлено допущену у заочному рішенні суду від 08 серпня 2008 року описку щодо найменування позивача.

23 липня 2018 року стягувач звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 та поновлення строку на його пред`явлення до примусового виконання, посилаючись на те, що

22 червня 2018 року Дніпровський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві надав довідку, що виконавчий лист, виданий Печерським районним судом міста Києва 02 грудня 2008 року про стягнення боргу із ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 318 942,58 грн, був втрачений під час пересилання засобами поштового зв`язку та надано витяг щодо стану виконавчого провадження № НОМЕР_1, відкритого за виконавчим листом № 2-1728/2008.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року (справа № 757/35893/18-ц) заяву стягувача ПАТ «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання, виданого Печерським районним судом міста Києва у справі 2-1728/08 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено. Видано дублікат виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2008 року у справі № 2-1728/2008 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Поновлено ПАТ «УкрСиббанк» строк для пред`явлення виконавчого листа у справі № 2-1728/2008 про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості.

Довідкою АТ «УкрСиббанк» від 03 грудня 2024 року № 59-2/10/39 підтверджується факт виконання зобов`язань за кредитним договором від 27 квітня 2006 року № 140-27/04-2006И, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 та відповідно заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2008 року у справі № 2-1728/2008.

04 грудня 2024 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до Голосіївського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою в якій просило повернути виконавчий документ з примусового виконання заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2008 року у справі № 2-1728/08 щодо стягнення солідарно із ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 317 212,58 грн суми заборгованості, 1 730,00 грн судових витрат в порядку передбаченому пунктом 1 частини першої статті 37 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Постановою державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Задорожною Т. Ю. від 05 лютого 2025 року (ВП № НОМЕР_3) виконавчий лист № 757/35893/18-ц, виданий Печерським районним судом міста Києва 06 лютого 2020 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 318942,58 грн на підставі пункту 1 статті 37 Закону № 1404-VIII повернуто стягувачеві.

Водночас з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13 квітня 2025 року № 422468084 відомо, що в процесі виконання заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2008 року у справі № 2-1728/08, 06 жовтня 2014 року державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві на підставі постанови старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ Шеремет Ю. М. від 29 вересня 2014 року, серія та номер НОМЕР_2 вніс обтяження у вигляді арешту всього майна ОСОБА_1

25 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Горова О. В. звернулася до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із адвокатським запитом № 79/25 в якому просила надати інформацію щодо виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Дніпровський ВДВС у місті Києві на адвокатський запит від 25 березня 2025 року № 79/25 повідомив, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень (далі - АСВП) встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження (ВП - Спецрозділ) № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа від 02 грудня 2008 року № 2-1782/08, прийнятого Печерським районним судом м. Києва щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 318 942,58 грн.

26 листопада 2015 року державний виконавець, керуючись пунктом 7 частиною першою статті 47 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з тим, що боржник -фізична особа чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Зазначене виконавче провадження знищено за закінченням строків зберігання, передбачених пунктом 2 розділу XI Наказу від 07 червня 2017 року № 1829/5 виданим Міністерством юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Знищення справ та виконавчих проваджень, визначенні строки зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Перевіркою АСВП встановлено, що станом на 31 березня 2025 року виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 повторно до Відділу не надходили та на виконанні не перебувають. Враховуючи вищевикладене, надати копії всіх документів виконавчого провадження не виявляється можливим.

23 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Горова О. В. звернулася до Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із адвокатським запитом № 87/25, в якому просила надати копій всіх документів щодо виконавчого провадження № НОМЕР_2 де боржником є фізична особа ОСОБА_1 , а стягувачем є АТ «УкрСиббанк».

Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надало відповідь від 02 липня 2025 року, згідно з якою у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1728/08, виданого 02 грудня 2008 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» в сумі 318942,58 грн (08 липня 2014 року) виконавче провадження відкрито).

26 листопада 2015 року державний виконавець керуючись пунктом 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення) виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Також повідомлено про неможливість надання документів у зв`язку з їх знищенням.

23 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Горова О. В. також звернулася до Дніпровського ВДВС у місті Києві із заявою № 83/25, в якій просила вилучити всі наявні обтяження щодо боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Відповідь на зазначену заяву Дніпровський ВДВС не надав та всупереч вимогам закону не вчинив дій щодо зняття відповідних обтяжень. У зв`язку і зазначеним заявник просить: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Шеремет Ю. М. при прийнятті постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві та подальшу бездіяльність Дніпровського ВДВС у місті Києві у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 щодо незняття арешту з нерухомого майна; зобов`язати Дніпровський ВДВС у місті Києві зняти арешт (припинити дію обтяжень) з майна ОСОБА_1 , який накладений постановою державного виконавця державного виконавця Дніпровського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Шеремет Ю. М. від 29 вересня 2014 року, серія та номер НОМЕР_2.

У судове засідання заявник не з`явився, від представника заявника, адвоката Горової О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони заявника, в якій скаргу підтримувала в повному обсязі.

Державний виконавець та заінтересовані особи будучи належно повідомленими про день, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не прибули. Заяв, клопотань, заперечень не надходило.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги за відсутності державного виконавця та заінтересованих осіб на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї докази суд встановив такі обставини.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2008 року задоволено позов АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені - присуджено стягнути солідарно з боржників на користь позивача 317 212,58 грн - заборгованості, 1 730,00 грн - судових витрат.

10 грудня 2008 року представник АКІБ «УкрСиббанк» отримав виконавчі листи.

Ухвалою суду від 26 листопада 2008 року виправлено допущену у заочному рішенні суду від 08 серпня 2008 року описку щодо найменування позивача.

23 липня 2018 року стягувач звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 та поновлення строку на його пред`явлення до примусового виконання, посилаючись на те, що 22 червня 2018 року Дніпровський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві надав довідку, що виконавчий лист, виданий Печерським районним судом міста Києва 02 грудня 2008 року про стягнення боргу із ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 318 942,58 грн, був втрачений під час пересилання засобами поштового зв`язку та надано витяг щодо стану виконавчого провадження № НОМЕР_1, відкритого за виконавчим листом № 2-1728/2008.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року (справа № 757/35893/18-ц) заяву стягувача ПАТ «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання, виданого Печерським районним судом міста Києва у справі 2-1728/08 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено. Видано дублікат виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2008 року у справі № 2-1728/2008 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Поновлено ПАТ «УкрСиббанк» строк для пред`явлення виконавчого листа у справі № 2-1728/2008 про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості.

Довідкою АТ «УкрСиббанк» від 03 грудня 2024 року № 59-2/10/39 підтверджується факт виконання зобов`язань за кредитним договором від 27 квітня 2006 року № 140-27/04-2006И, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 та відповідно заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2008 року у справі № 2-1728/2008.

04 грудня 2024 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до Голосіївського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою в якій просило повернути виконавчий документ з примусового виконання заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2008 року у справі № 2-1728/08 щодо стягнення солідарно із ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 317 212,58 грн суми заборгованості, 1 730,00 грн судових витрат в порядку передбаченому пунктом 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII.

Постановою державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Задорожною Т. Ю. від 05 лютого 2025 року (ВП № НОМЕР_3) виконавчий лист № 757/35893/18-ц, виданий Печерським районним судом міста Києва 06 лютого 2020 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 318942,58 грн на підставі пункту 1 статті 37 Закону № 1404-VIII повернуто стягувачеві.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13 квітня 2025 року № 422468084 відомо, що в процесі виконання заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2008 року у справі № 2-1728/08, 06 жовтня 2014 року державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві на підставі постанови старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ Шеремет Ю. М. від 29 вересня 2014 року, серія та номер НОМЕР_2 вніс обтяження у вигляді арешту всього майна ОСОБА_1

25 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Горова О. В. звернулася до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із адвокатським запитом № 79/25 в якому просила надати інформацію щодо виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Дніпровський ВДВС у місті Києві на адвокатський запит від 25 березня 2025 року № 79/25 повідомив, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень (далі - АСВП) встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження (ВП - Спецрозділ) № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа від 02 грудня 2008 року № 2-1782/08, прийнятого Печерським районним судом м. Києва щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 318 942,58 грн.

26 листопада 2015 року державний виконавець, керуючись пунктом 7 частиною першою статті 47 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з тим, що боржник -фізична особа чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Зазначене виконавче провадження знищено за закінченням строків зберігання, передбачених пунктом 2 розділу XI Наказу від 07 червня 2017 року № 1829/5 виданим Міністерством юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Знищення справ та виконавчих проваджень, визначенні строки зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Перевіркою АСВП встановлено, що станом на 31 березня 2025 року виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 повторно до Відділу не надходили та на виконанні не перебувають. Враховуючи вищевикладене, надати копії всіх документів виконавчого провадження не виявляється можливим.

23 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Горова О. В. звернулася до Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із адвокатським запитом № 87/25, в якому просила надати копій всіх документів щодо виконавчого провадження № НОМЕР_2 де боржником є фізична особа ОСОБА_1 , а стягувачем є АТ «УкрСиббанк».

Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надало відповідь від 02 липня 2025 року, згідно з якою у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1728/08, виданого 02 грудня 2008 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» в сумі 318942,58 грн (08 липня 2014 року) виконавче провадження відкрито).

26 листопада 2015 року державний виконавець керуючись пунктом 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення) виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Також повідомлено про неможливість надання документів у зв`язку з їх знищенням.

23 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Горова О. В. також звернулася до Дніпровського ВДВС у місті Києві із заявою № 83/25, в якій просила вилучити всі наявні обтяження щодо боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Відповідь на зазначену заяву Дніпровський ВДВС не надав та всупереч вимогам закону не вчинив дій щодо зняття відповідних обтяжень.

Статтею 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скарга подається в письмовій формі і підписується стороною виконавчого провадження, її представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Правові підстави для повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, у статті 48 Закону № 606-XIV визначались так: виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню) (частина перша цієї статті); виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягувачем є держава, у випадках, передбачених частиною першою статті 47 цього Закону, повертається до органу, який пред`явив виконавчий документ до виконання (частина друга цієї статті).

У Законі України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» на відміну від Закону № 606-XIV повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, не визначається як окрема підстава завершення виконавчого провадження, а є правовою підставою для закінчення виконавчого провадження (пункт 10 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII).

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувана від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувана, ліквідації юридичної особи-сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 3-1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; 14) списання згідно із Законом України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа. У випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частини перша та друга статті 49 Закону № 606-XIV).

Підстави для закінчення виконавчого провадження визначені у частині першій статті 39 Закону № 1404-VIІІ.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 травня 2025 року у справі № 2/1522/11652/11 (провадження № 14-137цс24) зазначила, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчого документа стягувачу є формами завершення виконавчого провадження, проте вони мають різні правові підстави та відповідно різні правові наслідки.

Закінчення виконавчого провадження є стадією виконавчого провадження і передбачає завершення вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання рішення в межах відповідного виконавчого провадження. Зміст правових підстав для закінчення виконавчого провадження, визначених частиною першою статті 49 Закону № 606-XIV (частиною першою статті 39 Закону № 1404-VIII), свідчить про об`єктивну неможливість виконати відповідне рішення у примусовому порядку. На відміну від обставин, що зумовлюють повернення виконавчого документа стягувачу, обставини, які є підставою для закінчення виконавчого провадження, не перестануть існувати в майбутньому.

З наведеного слідує і формування наслідків закінченого виконавчого провадження, зокрема, виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочато знову, крім випадків передбачених законом (частина перша статті 40 Закону № 1404-VI11).

Водночас частиною п`ятою статті 47 Закону № 606-XIV визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (аналогічна норма міститься в частині п`ятій статті 37 Закону № 1404-VIII).

Повернення виконавчого документа стягувачу є процесуальною дією державного (приватного) виконавця, яка вчиняється останнім у випадку, коли внаслідок існування певних обставин або дій чи бездіяльності учасників виконавчого провадження неможливо у примусовому порядку виконати відповідне рішення. Разом з цим повернення виконавчого документа стягувачу не свідчить про неможливість примусового виконання рішення взагалі, а лише про таку неможливість у певний момент. Тобто якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення виконавчого документа стягувачу, то останній може повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення.

Наслідки завершення виконавчого провадження визначені статтею 50 Закону № 606-XIV.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 50 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Схожі за змістом норми містяться у частинах першій, другій статті 40 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із статтею 23 Закону № 606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (стаття 371 ЦПК України 2004 року та стаття 433 ЦПК України).

Відповідно до статті 24 Закону № 606-XIV державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом. Для інших виконавчих документів пропущений строк поновленню не підлягає.

Аналогічні норми містить частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII.

За обставинами цієї справи державний виконавець виніс постанову від 24 червня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України 47 Закону № 606-XIV.

Таким чином, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1728/08, виданого 02 грудня 2008 року в частині стягнення заборгованості із ОСОБА_1 сплив 25 червня 2016 року та не поновлювався судом.

Застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (зокрема приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

У постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц, від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09, від 07 серпня 2024 року у справі № 14-7238/2009 та від 10 грудня 2025 року у справі № 202/5715/24 сформульовано правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Враховуючи, що довідкою АТ «УкрСиббанк» від 03 грудня 2024 року № 59-2/10/39 підтверджується факт виконання зобов`язань за кредитним договором від 27 квітня 2006 року № 140-27/04-2006И, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 та, відповідно, заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2008 року у справі № 2-1728/2008, а постановою від 05 лютого 2025 року (ВП № НОМЕР_3) виконавчий лист № 757/35893/18-ц, виданий Печерським районним судом міста Києва 06 лютого 2020 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 318 942,58 грн на підставі пункту 1 статті 37 Закону № 1404-VIII повернуто стягувачеві, тобто рішення суду для виконання якого був накладений арешт виконане ОСОБА_2 , а також з огляду на те, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 сплив та не був поновлений в судовому порядку, очевидною є бездіяльність виконавчої служби (державного виконавця), яка полягає в безпідставному незнятті арешту на майно стягувача при прийнятті постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та подальшої відмови у знятті арешту, незважаючи на виконання рішення суду, на підставі якого було накладено арешт.

При цьому суд враховує, що заявник оскаржує бездіяльність виконавчої служби (державного виконавця) щодо незняття арешту з її майна, а тому скарга може бути подана в будь-який час, з огляду на триваючий характер порушення прав боржника.

З огляду на зазначене скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 448, 449, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (нині - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України) щодо не зняття арешту з майна боржника при закінченні виконавчого провадження № НОМЕР_2, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю. М. при прийнятті постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві та подальшу бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 щодо незняття арешту з нерухомого майна.

Зняти арешт з нерухомого майна який накладений постановою державного виконавця державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю. М. від 29 вересня 2014 року, серія та номер НОМЕР_2.

Зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо зняття арешту (припинити дію обтяжень) з майна ОСОБА_1 , який накладений постановою державного виконавця державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю. М. від 29 вересня 2014 року, серія та номер НОМЕР_2.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова