Провадження №4-с/751/2/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого судді Діденко А. О.,

за участю секретаря судового засідання Рак Я.М.,

учасники справи:

Заявник ОСОБА_1

Суб`єкт оскарження Новозаводський районний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

Заінтересована особа ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересована сторона ОСОБА_2 , на бездіяльність Новозаводського районного відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Ткача Сергія Геннадійовича про закінчення виконавчого провадження ВП №60230119 від 10.07.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції

Скаржник звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова зі скаргою, у якій просить суд визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Ткача Сергія Геннадійовича про закінчення виконавчого провадження ВП № 60230119 від 10 липня 2025 року, зобов`язавши головного державного виконавця відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 751/2306/19, виданого 16 вересня 2019 року Новозаводським районним судом міста Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 6 000 США, що в гривневому еквіваленті станом на 28.03.2019 становить 162490,00 грн. основного боргу за договором позики, 6023,00 грн. 3% річних, а всього 168 513 грн.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.07.2019 у справі № 751/2306/19 з боржника стягнуто грошові кошти на користь ОСОБА_3 . На підставі виконавчого листа відкрито виконавче провадження № 60230119.

ІНФОРМАЦІЯ_1 стягувач помер. ОСОБА_1 , є його дружиною та спадкоємцем першої черги. На момент відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем, від спадщини не відмовлялась, а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. До складу спадщини входить право вимоги за вказаним судовим рішенням.

10.07.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю стягувача.

Вважає зазначену постанову незаконною та передчасною, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво. Державний виконавець не з`ясував коло спадкоємців, не перевірив можливість заміни сторони її правонаступником та безпідставно закінчив виконавче провадження, чим порушив моє право на виконання судового рішення.

Про існування постанови вона дізналась лише 13.11.2025 після отримання відповіді на адвокатський запит, тому строк на оскарження не пропущено.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.12.2025 скаргу призначено до розгляду.

05.02.2025 до суду від головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ткача С. надійшов відзив на скаргу, у яких останній просиі суд відмовити у задоволенні вимог скарги. Відзив мотивований тим, що на виконанні у Новозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебувало виконавче провадження №60230119. 10.07.2025 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 39, статтею 40 ЗУ «Про виконаче провадження» у зв`зяку зі смертю стягувача. Норми пункту 3 частини першої статті 39 зазначеного Закону передбачають можливість правонаступництва виключно у разі припинення юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків допускає правонаступництво. У випадку смерті фізичної особи-сторони виконавчого провадження обов`язок державного виконавця самостійно з`ясовувати питання правонаступництва законом не передбачений.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» питання заміни сторони її правонаступником вирішується судом за заявою сторони або заінтересованої особи. Станом на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відповідних заяв до державного виконавця не надходило, як і відомостей про звернення до суду з цього приводу. З огляду на викладене, державний виконавець діяв у межах наданих повноважень та відповідно до вимог законодавства, а підстав для визнання постанови про закінчення виконавчого провадження неправомірною не вбачається. Додатково зазначивши про розгляд справи без участі.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від представника скаржника надійшло клопотання про розгляд справи без участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин та норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції та здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України (стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

За нормою ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом установлено, що на примусовому виконанні у Новозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебуває виконавче провадження № 60230119 з примусового виконання виконавчого листа № 751/2306/19 виданого 16.09.2019 Новозаводськи районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 6 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 28.03.2019 року становить 162 490,00 грн основного боргу за договором позики, 6 023,00 грн - 3 % річних, а всього 168 513 (сто шістдесят вісім тисяч п`ятсот тринадцять) грн 00 коп та стягнути 1 685 (одну тисячу шістсот вісімдесят п`ять) грн 13 коп судового збору. .

У межах даного виконавчого провадження 10.07.2025 головним державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ткачем С.Г. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що стягувач помер(а.с.12).

Згідно з п. 3, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.03.2001 (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04.03.2025 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Відповідно до довідки про прийняття спрадщини №12-03/132 від 23.06.2025 ОСОБА_1 є спадкоєцем померлого ОСОБА_3 (а.с.9).

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За приписами ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону. Згідно з ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін, виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частини перша та друга статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

За приписами цивільного законодавства уразі смерті фізичної особи-сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю стягувача, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва стягувача, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку.

У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміну сторони виконавчого провадження правонаступником (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (пункти 78-79).

Відповідно до п. 128 постанови Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцеві надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконав

Відповідно до ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, доводи скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця знайшли підтвердження у межах розгляду даної скарги, що надає підстави суду для часткового задоволення вимог скарги а саме: визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Новозаводського районного відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткача Сергія Геннадійовича про за про закінчення виконавчого провадження ВП №60230119 від 10 липня 2025 року, а щодо вимоги про зобов`язання головного державного виконавця відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 751/2306/19, виданого 16 вересня 2019 року Новозаводським районним судом міста Чернігова про стягнення з Майстренка Документ сформований в системі «Електронний суд» 21.11.2025 6 А.В. на користь ОСОБА_3 6 000 США, що в гривневому еквіваленті станом на 28.03.2019 становить 162490,00 грн основного боргу за договором позики, 6023,00 грн 3% річних, а всього 168 513 грн, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Отже, виконавець відновлює виконавче провадження за відповідною його постановою не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення, а отже заявлені скаржником вимоги (зобов`язати поновити виконавче провадження) є передчасними.

Більш того, суд зазначає, що скарга в частині щодо зобов`язання головного державного виконавця поновити виконавче провадження задоволенню не підлягає, так як суд дійшов висновку, що дії по відновленню виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця та належать виключно до його компетенції.

При цьому, з приписів норм законодавства вбачається неприпустимість підміни судом суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.

Висновок суду в цій частині відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду №826/14580/16 від 18 червня 2019 року.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 39, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 5, 12, 13, 18, 137, 141, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Новозаводського районного відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткача Сергія Геннадійовича про за про закінчення виконавчого провадження ВП №60230119 від 10 липня 2025 року.

У задоволенні решти вимог відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст складено 17.02.2026.

Заявник ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Суб`єкт оскарження Новозаводський районний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Княжа, 28, м. Чернігів, 14000, )

Заінтересована особа ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя А.О. Діденко