Провадження № 2/638/3234/26
04 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Семіряд І.В.,
за участю секретаря Дудка Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку суброгації,-
02.10.2025 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» було прийнято рішення про визнання події страховим випадком та сплачено страхове відшкодування в розмірі: 7 443,90 грн на рахунок СТО ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується банківською випискою від 06.01.2023 р. та в розмірі 60 869,44 грн. на рахунок СТО ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням №252800 від 24.11.2022. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Renault Magnum460, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПрАТ «СК «ПЕРША», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № ЕР/210800601. Ліміт за шкоду майну 160 000,00 грн, франшиза 3200,00 грн. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» в порядку суброгації. У зв`язку з чим, ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» звернулося до ПрАТ «СК «ПЕРША» із претензією. за наслідками розгляду вказаної претензії ПрАТ «СК «ПЕРША» здійснило виплату страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № ЕР/210800601 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» в розмірі 25 049,83 грн. Зважаючи на те, що отриманої грошової суми страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданих збитків у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка трапилася 10.11.2022, то позивач вимушений звернутися з цим позовом до відповідача. Різниця між заявленим розміром страхового відшкодування, який був виплачений позивачем страхувальнику та розміром страхового відшкодування. Отриманим від ПрАТ «СК «ПЕРША» становить 43 263,51 грн. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «ББС Іншуранс» збитки в сумі 43 263,51 грн. Судові витрати, які складаються із суми судового збору у розмірі 2 422,40 грн покласти на відповідача.
02.10.2025 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від вказану справу передано в провадження суддя Семіряд І.В.
07.10.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.
Від представника позивача Дмитрієвої І.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, про причини неявки суд не сповістив.
Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Статуту Страхової компанії «ББС Іншуранс» (нова редакція) АТ«СК «ББС Іншуранс» є новим найменуванням Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», згідно з рішенням Загальних зборів від 13.12.2023.
Згідно з умовами якого було застраховано транспортний засіб Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_2 , зокрема від такого страхового випадку як ДТП. Об`єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску.
10.11.2022 о 13 годині 20 хвилин в м. Києві по просп. Академіка Палладіна відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Renault Magnum460, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричипа Schmitz S 01, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 (відповідача у справі) та транспортного засобу Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок вищевказаної ДТП, транспортний засіб Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, а його власнику завдано матеріальної шкоди.
Як вбачається з наданого позивачем повідомлення - 29.08.2022 водієм пошкодженого ТЗ Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_2 було письмово повідомлено про подію, що має ознаки страхового випадку.
Представником Страховика було проведено огляд пошкодженого ТЗ Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_2 .
28.09.2022 власник пошкодженого ТЗ Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_2 ТОВ Альпен Фарма звернулося до ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» із заявою щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування. У зв`язку з чим, 23.11.2022 на підставі рахунку ФОП ОСОБА_2 №СЧ-0000114 від 18.11.2022, ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» було складено страховий акт №104246/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього. Також, 03.01.2023, на підставі рахунку ФОП ОСОБА_2 №СЧ-0000001 від 03.01.2023, ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» було складено страховий акт №104246/2 та розрахунок страхового відшкодування до нього. Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» було прийнято рішення про визнання події страховим випадком та сплачено страхове відшкодування в розмірі: 7 443,90 грн на рахунок СТО ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується банківською випискою від 06.01.2023 та в розмірі 60 869,44 грн на рахунок СТО ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням №252800 від 24.11.2022.
Як зазначає позивач, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Renault Magnum460, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПрАТ «СК «ПЕРША», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № ЕР/210800601. Ліміт за шкоду майну 160 000,00 грн., франшиза 3200,00 грн.
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» в порядку суброгації. У зв`язку з чим, ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» звернулося до ПрАТ «СК «ПЕРША» із претензією.
ПрАТ «СК «ПЕРША» здійснило виплату страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № ЕР/210800601 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» в розмірі 25 049,83 грн, що підтверджується банківською випискою від 03.03.2023.
Позивач вказує, що отриманої грошової суми страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданих збитків у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка трапилася 10.11.2022. Різниця між заявленим розміром страхового відшкодування, який був виплачений позивачем страхувальнику та розміром страхового відшкодування отриманим від ПрАТ «СК «ПЕРША» становить 43 263,51 грн.
Ст.9 ЗУ "Про страхування" передбачено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Відповідно до ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні положення містить стаття 993 ЦК України.
Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.
На підтвердження наведеної правової позиції свідчить те, що стаття 27 Закону України "Про страхування" та стаття 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.
Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією.
Звертаючись з позовом, позивач вказав, що як страховик виплатив суму страхового відшкодування на користь страхувальника -особи, потерпілої у дорожньо-транспортній пригоді, винною особою у якій визнано відповідача
Отже, правовідносини, що виникли у зв`язку з виплатою позивачем на користь потерпілої страхового відшкодування, є такими, що засновані на суброгації - переході до Позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.
Разом з тим, відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Ч. 1 ст. 1172 ЦК України передбачає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Виходячи із наведених норм права, шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 6 листопада 2013 року № 6-108цс13.
Позивачем до матеріалів справи долучено довідку «відповідь від НПУ», з якої вбачається, що власником автомобіля Renault Magnum460, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричипа Schmitz S 01, д.н.з. НОМЕР_3 є ТОВ «Авангард логистик», водієм вказаної юридичної особи є ОСОБА_1 .
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 під час виконання трудових обов`язків у ТОВ «Авангард логистик» та керуючи належним цьому товариству автомобілем Renault Magnum460, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричипа Schmitz S 01, д.н.з. НОМЕР_3 , здійснив ДТП, у вчиненні якого його було визнано винним.
З огляду на викладене шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, та під час виконання трудових обов`язків, незалежно від характеру такої шкоди (матеріальна або моральна) відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо водієм.
Отже належним відповідачем у даній справі є власник джерела підвищеної небезпеки - ТОВ «Авангард логистик».
Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадком.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
За теоретичним визначенням "відповідач" - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
З огляду на зазначене визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Позивач АТ «СК «ББС Іншуранс» у встановленому законом порядку не заявила клопотання про залучення належного співвідповідача, або про заміну не належного відповідача належним.
З огляду на не заявлення позовних вимог до власника джерела підвищеної небезпеки , який є належним відповідачем в указаній справі, суд позбавлений можливості вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішення питання про їх задоволення, оскільки без залучення належного відповідача позовні вимоги не можуть бути вирішені.
Таким чином, установивши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд дійшов висновку про відмову у задоволення позову.
При цьому суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права на судовий захист шляхом подання позову до належних відповідачів за своїми позовними вимогами.
За правилами ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 264-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -
У задоволені позову Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку суброгації - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач Акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС Іншуранс», , м. Київ, вул. Білоруська, буд. 3, 04050.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хзареєстрований АДРЕСА_1 .

Суддя: І.В. Семіряд