Номер провадження: 22-ц/813/4192/26
Справа № 495/2401/23
Головуючий у першій інстанції Боярський О.О.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

учасники справи: заявник (позивач) - ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Білгород - Дністровської міської ради,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3

на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 липня 2025 року, постановлену Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у складі: судді Шевчук Ю.В. в приміщенні того ж суду,

у справі за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 березня 2023 року по справі № 495/2401/23,

в с т а н о в и в:

Предметом апеляційного перегляду є ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 липня 2025 року, якою заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись із ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції безпідставно залишено без задоволення заяву про виправлення описки, оскільки ця описка є очевидною, істотною для виконання судового рішення та не змінює зміст судового рішення. Під час ознайомлення з судовим рішенням є очевидним, що « ОСОБА_4 » зазначений у резолютивній частині рішення помилково, він не був учасником справи № 495/2401/23 та не має до неї жодного відношення. Для визначення цього факту не потрібне вивчення всіх матеріалів справи, цей факт є очевидним після ознайомлення з текстом судового рішення, в якому у вступній частині зазначені всі учасники справи, і серед них відсутній ОСОБА_4 .

Тому посилання суду першої інстанції про відсутність матеріалів справи не має значення для вирішення по суті питання виправлення описки у рішенні.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви про виправлення описки без задоволення, суд виходив з того, що згідно з довідки, виданої канцелярією Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.07.2025, цивільна справа № 495/2401/23 згідно з протоколом обшуку від 09.01.2024 була вилучена детективами НАБУ, тому надати справу № 495/2401/23 для розгляду немає можливості. Тому суд дійшов до висновку, що на даний час заява ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2023 по справі № 495/2401/23 не може бути задоволена.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується судом без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо), або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення). Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.

У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 362/2179/17 (провадження № 51-3635км19), від 13 липня 2022 року в справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-3069св21) вказано, що ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її похідним характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок або відмови у внесенні таких виправлень. Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди підпорядкований змісту судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно з оцінкою змісту виправленого судового рішення. Отже, оскарження ухвали про внесення виправлень у судове рішення має здійснюватися в тому ж порядку, що і виправлене судове рішення, у тому числі з урахуванням інстанції суду, який прийняв таке рішення. Дотримання відповідного порядку оскарження може бути поєднано з наявністю відповідних обмежень права на оскарження тих чи інших судових рішень, крім випадків, коли суд, постановляючи ухвалу про внесення виправлень у судове рішення, вийшов за межі наданих йому законом повноважень.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Суд вправі здійснити технічну заміну елементу, яка є очевидною й такою, що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.

Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.

У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що належним судом, який має виправити описку у судовому рішенні, є саме суд, який ухвалив таке.

Судом встановлено що 01.07.2025 ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про виправлення описки у рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2023 по справі № 495/2401/23. (а.с. 1-6)

Заява мотивована тим, що 22 березня 2023 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області винесено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради, про визначення місця проживання дитини задоволено.

Однак, при підготовці тексту рішення у резолютивній частині було допущено описку, а саме - після тексту «Визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за адресою постійного місця проживання ОСОБА_1 , та відібрати малолітню доньку ОСОБА_5 у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , без позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з фактом самостійного виховання дитини батьком ОСОБА_1 без участі матері» помилково зазначено « ОСОБА_4 без участі матері».

Відповідно до довідки старшого секретаря Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 5/15745/25 від 10.07.2025 цивільна справа № 495/2401/23 згідно з протоколом обшуку від 09.01.2024 була вилучена детективами НАБУ (а.с. 10).

Отже, на момент розгляду заяви про виправлення описки у суді відсутні вказані матеріали справи.

За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити доводи заявника, з`ясувати наявність чи відсутність описки, її характер та вплив на зміст судового рішення.

Оскільки вирішення питання про виправлення описки можливе лише за наявності матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов правильно висновку, що відсутність матеріалів судової справи унеможливлює вирішення питання щодо виправлення описки.

Питання про виправлення описки підлягає вирішенню після надходження матеріалів справи.

До отримання матеріалів справи виправлення описки є передчасним.

З огляду на відсутність матеріалів справи заява про виправлення описки не може бути вирішена по суті, проте заявник не позбавлений можливості повторно звернутися до суду із заявою про виправлення описки після надходження справи до суду.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає,

Дата складення повного тексту постанови - 17 лютого 2026 року

Судді: М.В. Назарова

В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко