Справа № 202/7276/23
Провадження № 2-др/202/13/26
16 лютого 2026 року Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:
головуючого судді - Бєсєди Г.В.
за участю секретаря - Міщенко М.С.
представника Головного управління
Національної поліції в Донецької області Казарян В.М.
представника Державної казначейської служби Паращенко Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпра заяву ОСОБА_1 про судових витрат у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції України Донецької області, Краматорської окружної прокуратури, Донецької обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішеннями, діями та бездіяльністю органів досудового розслідування, прокуратури, -
У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції України Донецької області, Краматорської окружної прокуратури, Донецької обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішеннями, діями та бездіяльністю органів досудового розслідування, прокуратури.
Представник ОСОБА_1 адвокат Ромась А.І. звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат за проведення експертизи в сумі 30 291, 20 та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 50 000 грн.
Представник ОСОБА_1 адвокат Ромась А.І. надала клопотання про розгляд зави про стягнення судових витрат без її участі та без участі позивача.
Представник Головного управління Національної поліції в Донецької області заперечувала щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки докази понесених витрат не булі подані до закінчення судових дебатів.
Представник Державної казначейської служби зазначала, що судові витрати підлягають стягненню з Головного управління Національної поліції України Донецької області та Донецької обласної прокуратури.
Інші сторони в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпра від 23.01.2026 позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції України Донецької області, Краматорської окружної прокуратури, Донецької обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішеннями, діями та бездіяльністю органів досудового розслідування, прокуратури задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКПП НОМЕР_1 ) 50 000 гривень відшкодування моральної шкоди..

Згідно з вимогами ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Судом у справі не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (частина третя статті 133 ЦПК України).

Процесуальні питання розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України.

Так, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами другою, третьою статті 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке: (1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат; (2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи; (3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду; (4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Згідно квитанції № 71964727 від 20.01.2025 ОСОБА_1 оплатив за проведення експертизи 30 291, 20 грн.

Витрати, здійснені ОСОБА_1 на проведення судової психологічної експертизи, є обґрунтованими, безпосередньо пов`язані із розглядом справи та підлягають відшкодуванню, а тому суд вважає, що з Головного управління Національної поліції України Донецької області та Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені позивачем витрати, пов`язані з проведенням експертизи, пропорційно розміру задоволених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 757, 28 грн (2,5 %), тобто по 378, 67 грн з кожного.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас згідно з частиною четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав копії таких документів: звіт по договору про надання послуг за договором про надання правової допомоги ОСОБА_1 ; акт від 01.07.2023 року; акт від 01.07.2024; акт від 10.01.2026 року, за яким вартість виконаних робіт адвокатом склала 50 000 грн.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (див. постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18).

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.

При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

З огляду на наведені вище принципи розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи ціну позову та поведінку сторін під час розгляду справи, приймаючи до уваги складність справи, суд вважає, що відшкодування позивачем понесених відповідачем витрат на правову допомогу у сумі 50 000 грн. відповідає вищевказаним критеріям розумності, співмірності.

Водночас, зазначені витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2,45 %) в сумі 1 225 грн., тобто по 612,50 грн з кожного.

Щодо витрат зі сплати судового збору.

За вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позов задоволено частково, судовий сбір на користь держави підлягає стягненню з відповідачів у сумі 263,03 грн. (2,45 %) по 131, 51 грн з кожного.

Судові витрати зі сплати судового збору у сумі 10 472,97 грн. необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 141 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Стягнути з Головного управління Національної поліції України Донецької області на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 378, 67 грн.

Стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 378, 67 грн.

Стягнути з Головного управління Національної поліції України Донецької області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 612, 50 грн.

Стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 612, 50 грн.

Стягнути з Головного управління Національної поліції України Донецької області на користь держави судовий збір в сумі 131, 51 грн.

Стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь держави судовий збір в сумі 131, 51 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда