Провадження №2/333/1185/26
29 січня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Лузанової А.Д.,
07.11.2025 року АТ «СЕНС БАНК» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.07.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» (нині АТ «СЕНС БАНК») та ОСОБА_1 було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії із наступними основними умовами: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту «RED»; мета кредиту для особистих потреб; максимальний ліміт кредиту 200 000,00 грн.; сума встановленої кредитної лінії 4 000,00 грн.; процентна ставка 35,99 % річних за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття готівки; тип процентної ставки фіксована; тип картки MasterCard Debit World; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн.
Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Угодою, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти у встановленому порядку.
Водночас, відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 47 378,95 грн.
12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «СЕНС БАНК», запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості, а також судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.
Ухвалою суду від 11.11.2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник АТ «СЕНС БАНК» Цимбал В.І. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в прохальній частині позову просив,у разі його неявки, при умові належного повідомлення відповідача, провести заочний розгляд справи без участі представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.
Керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідачки на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 05.07.2021 року ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами кредитування, у зв`язку з чим за допомогою одноразового ідентифікатора «8230» підписав паспорт споживчого кредиту.
Згідно з паспортом споживчого кредиту сума/ліміт кредиту 4 000,00 грн., строк кредитування 12 з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору; максимальна сума кредиту 200 000,00 грн.; процентна ставка, відсотків річних 35,99% для торгових операцій та операцій зняття готівки.
Також паспорт про споживчий кредит містить застереження: умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Ця інформація надана 05.07.2021 року, зберігає чинність та є актуальною до 04.08.2021 року.
В матеріалах справи міститься Акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної ліній, підписаної представником АТ «Альфа-Банк», з якої вбачається, що банк прийняв пропозицію відповідача на наступних умовах: тип кредиту-кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту - «RED»; мета кредиту - для особистих потреб; опис послуги - надання банком послуг клієнту з обслуговування кредитної картки, а також надання клієнту кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії, протягом строку дії якої після повернення наданого клієнту кредиту або його частини, банк здійснює подальше кредитування клієнта у межах її ліміту шляхом надання траншів; сума встановленої кредитної лінії 4 000,00 грн.; максимальний ліміт кредиту 200,00 грн.; процентна ставка за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття готівки пропонує встановити у розмірі 35,99%. Примірний графік та розрахунок сукупної вартості наведені в тарифах, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на сайті банку.
Відповідно до виписки з рахунка ОСОБА_1 за період з 05.07.2021 року по 22.06.2025 року, відповідач здійснював переказ коштів через додаток, розраховувався кредитною карткою за товари, знімав грошові кошти за допомогою банкомату, поповнював карту.
12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» затверджено рішенням про зміну найменування АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК», запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року.
Згідно з наданим АТ «СЕНС БАНК» розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором № 631712692 від 05.07.2021 року станом на 22.06.2025 року становить 47 378,95 грн., яка складається з: простроченого тіла кредиту в розмірі 29 245,58 грн.; відсотків за користування кредитом в розмірі 18 133,37 грн.
Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних правта обов`язків,зокрема,є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
За положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Щодо укладення кредитного договору
Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Нормами частини другої статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір(оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Матеріали справи не містять пропозиції (оферти) ОСОБА_1 про укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05.07.2021 року з погодженням усіх істотних умов, зокрема, розміру кредитного ліміту, відсотків за користування кредитом, строку кредитування, тощо.
Водночас із виписки з рахунка відповідача за період з 05.07.2021 року по 22.06.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав кредитну картку та фактично користувався кредитними коштами, заперечень на що відповідач не надав.
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення між сторонами кредитного договору.
Щодо вимог АТ «СЕНС БАНК» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 47 378,95 грн., яка складається з: простроченого тіла кредиту в розмірі 29 245,58 грн.; відсотків за користування кредитом в розмірі 18 133,37 грн.
Судом встановлено, що позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині заборгованості за відсотками, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.07.2021 року, посилався на акцепт про укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та паспорт споживчого кредиту.
Акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, який міститься в матеріалах справи, не містить підпису відповідача, у зв`язку з чим сам по собі не підтверджує факту погодження сторонами в письмовій формі істотних умов договору.
За таких обставин Акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії не може вважатися складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами 05.07.2021 року, зокрема в частині визначення базової процентної ставки за користування кредитними коштами.
Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався також на паспорт споживчого кредиту від 05.07.2021 року.
Разом з тим, паспорт споживчого кредиту не може вважатись складовою кредитного договору, оскільки форма такого документу носить інформаційний характер та не є складовою кредитного договору. Більше того, у вказаному вище паспорті споживчого кредиту вказано, зокрема, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, а наведена у ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 04.08.2021 року.
Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, яка викладена у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20.
Отже, з урахуванням установлених судом обставин та правових позицій Верховного Суду, позивач не довів належними і допустимими доказами факту погодження сторонами у письмовій формі істотних умов кредитного договору в частині визначення розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами. У зв`язку з цим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у частині стягнення заборгованості за відсотками.
Водночас, відповідно до вимог частини 2 статті 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто тільки щодо стягнення тіла кредиту.
Судом встановлено, що розмір заборгованості за кредитним договором визначений позивачем із включенням сум процентів та комісій, нарахованих відповідно до умов обслуговування рахунків фізичних осіб. За таких обставин поданий банком розрахунок не може вважатися належним доказом ані фактичного розміру коштів, отриманих позичальником, ані реального розміру його заборгованості за тілом кредиту.
З виписки про рух коштів за картковим рахунком відповідача, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що банк здійснював автоматичне списання щомісячних платежів, при цьому суми нарахованих процентів та комісій відносив у рахунок тіла кредиту, чим безпідставно збільшував його розмір.
Як убачається з наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом становить 47 378,95 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом.
Водночас, банк, усупереч вимогам закону та без належного оформлення договірних відносин, здійснював списання процентів і комісії за розрахунково-касове обслуговування, внаслідок чого відбувалося штучне збільшення кредитного ліміту, а відтак і тіла кредиту.
Оскільки в матеріалах справи відсутні, а позивачем не надано належних та допустимих доказів досягнення сторонами домовленості щодо розміру та порядку нарахування процентів і комісії, нарахування банком відповідних сум та їх зарахування до заборгованості за тілом кредиту є безпідставним.
Згідно з випискою з карткового рахунка відповідача, у період з 05.07.2021 року по 08.02.2022 року останнім здійснено:
операції з використанням карткового рахунка (покупки, перекази з картки на картку) на загальну суму 14 804,35 грн.;
внесення грошових коштів на рахунок на загальну суму 2 850,00 грн.
Таким чином, вважаю, що тіло кредиту складає: 11 954,35 грн. (14 804,35 грн. 2 850,00 грн.).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову АТ «СЕНС БАНК» та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 954,35 грн., а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Розглянувши вимоги АТ «СЕНС БАНК» про стягнення з ОСОБА_1 на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 319,25 грн., суд дійшов до висновку, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 319,25 грн.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано копію договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025 року, укладеного між АТ «СЕНС БАНК» та Адвокатським об`єднанням «СМАРТЛЕКС», відповідно до якого замовник замовляє, а виконавець зобов`язується надати послуги, які полягають у здійсненні від імені та в інтересах замовника юридичних та фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.
Судом встановлено, що позовна заява складена та подана до суду представником позивача -адвокатом Цимбал В.І., який діє на підставі довіреності № 024539/25 від 22.07.2025 року, виданої позивачем. При цьому матеріали справи не містять доказів того, що представник позивача - адвокат Цимбал В.І. є членом адвокатського об`єднання «СМАРТЛЕКС», з яким позивач уклав Договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року.
Крім того, відсутні належні та допустимі докази того, що адвокатське об`єднання «СМАРТЛЕКС» надавало позивачу професійну правничу допомогу саме у межах цієї справи. Зокрема, у договорі про надання послуг №1006 від 28.01.2025 року не міститься конкретизація щодо предмету правової допомоги, яка б дозволила однозначно ідентифікувати справу, у якій надавалися послуги (у договорі відсутні: номер судової справи; персональні дані відповідача; інші відомості, які б дозволили пов`язати цей договір із даним судовим провадженням).
Таким чином, наданий договір не може вважатися достатнім підтвердженням факту надання адвокатським об`єднанням «СМАРТЛЕКС» саме тієї правничої допомоги, за яку позивач заявляє про компенсацію витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, оскільки доказів фактичного надання відповідних послуг та здійснення їх оплати до матеріалів справи не подано.
У зв`язку з цим, зазначені у позовній заяві витрати представника позивача на правничу допомогу не підлягають розподілу в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України.
Враховуючи, що позов було задоволено на 25,23% (11 954,35х100/47 378,95), судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 611,17 грн. (2 422,40*25,23/100).
Керуючись ст.ст. 526, 549, 551, 610-612, 617, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.01.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод