ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 281/716/25
Провадження по справі 2/281/104/26
16 лютого 2026 року селище Лугини
Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Свинченко Г.Д.,
секретаря судових засідань - Островської І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Лугини цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
30.12.2025 року представник позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 168675,61 грн. та 2422,40 грн. судових витрат.
Відповідач зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує тривалий строк та станом на 30.10.2025 року має заборгованість перед позивачем, яка складається з боргу:
06.01.2026 року була винесена ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження в даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак в позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника Банку у порядку спрощеного позовного провадження, проти винесення заочного рішення не заперечує.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом у встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України порядку, шляхом направлення судового повідомлення на адресу вказану в позовній заяві, яка є останньою відомою адресою його реєстрації, що підтверджується поштовим повідомленням. Жодних клопотань та відзиву на позов від відповідача на адресу суду не надходило.
На підставі ст. 280 - 282 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Судом встановлено, що між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитні договори.
28.10.2025 року відповідачу направлялась письмова вимога (повідомлення) № КНО-44.2.2/1345, відповідно до якої у ОСОБА_1 станом на 27.10.2025 року існує заборгованість перед банком у розмірі 168675,56 грн.
З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, а відповідач отримав кредитні кошти в розмірах, визначених кредитними договорами. Відповідно до розрахунків заборгованості, відповідач зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує довготривалий строк та станом на 30.10.2025 року має заборгованість перед позивачем, яка складається з боргу:
Загальна сума заборгованості за вказаними кредитними договорами становить 168675,61 грн.
ОСОБА_1 користувався наданими йому коштами, частково погашав заборгованість по кредитам, що підтверджується виписками по рахункам.
Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що статтею 204 ЦК України регламентована презумпція правомірності правочину. Відповідно до наведеної норми права, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
На час розгляду справи кредитні договори недійсними, розірваними чи припиненими не визнані.
Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В силу статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Таким чином суд дійшов висновку, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори, відповідно до яких відповідач отримав на рахунок грошові кошти в обумовлених розмірах, користувався ними, що свідчить про те, що відповідач був обізнаний про існування кредитів, усвідомлював наявність заборгованості та вчиняв дії, спрямовані на виконання взятих на себе зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами.
За змістом статей525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, як і жодних доказів на спростування його обов`язку повернення кредитних коштів та процентів за користування ними у розмірі, зазначеному банком.
Оскільки позивач довів належними доказами факт укладення кредитних договорів, невиконання їх умов відповідачем, а також розмір боргу, правильність якого відповідачем не оспорено, суд дійшов висновку про задоволення повністю позовних вимог та стягнення з відповідача на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» боргу за кредитними договорами у загальній сумі168675,61 грн.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 12, 19, 80, 81, 89, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 279, 280, 282, 288, 354 ЦПК України, ст.ст. 207, 525, 526, 530, 610-612, 625, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,-
Позов Акціонерного Товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Галина Свинченко