Провадження № 2/645/728/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року Немишлянський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі - Циганок В.М., учасники справи: представник позивача Паладич А.О., відповідач ОСОБА_1 , представник відповідача - ОСОБА_2 - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и в:

ТОВ «Свеа Фінанс» (до перейменування ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №1739621 від 02.09.2024 про надання споживчого кредиту, укладеним між відповідачем та ТОВ «Селфі Кредит» у розмірі 46339,99 гривень та судовий збір у сумі 2422,40 гривень

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 02.09.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір №1739621 про надання споживчого кредиту. ТОВ «Селфі Крдит», свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Позичальником було отримано кредит в загальній сумі 14000,00 грн. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

31.03.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-06/25, відповідно до умов якого клієнт (Первісний Кредитор) відступає (передає) фактору (Новий Кредитор) права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-06/25 від 31.03.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1739621 складає: 46339,99 грн. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №1739621 від 02.09.2024 року становить 46339,99 грн. та складається з: заборгованості по тілу кредиту - 13999,99 грн., заборгованості по відсотках - 25340,00 грн. та пені - 7000,00 грн.

Ухвалою суду від 21.11.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12.01.2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лисенко А.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник зазначає, що розрахунок заборгованості наданий позивачем не є належним доказом, оскільки по суті є калькуляцією, якою Позивач здійснював нарахування щоденних відсотків. Розрахунок не підтверджує реального надходження коштів від відповідача та не замінює первинні платіжні документи. Позивачем до суду не надано виписки (рух коштів) по рахунках, яка б і свідчила про незмінний розмір заборгованості, адже Заборгованість за кредитом має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним договором. Розрахунок заборгованості не здійснений в належний спосіб, оскільки відсутні відомості про здійснені транзакції, нарахування, списання. Позивачем взято за основу суму боргу без надання відомостей про внесення коштів на погашення такої заборгованості. Таким чином, заявлена Позивачем сума заборгованості є бездоказовою та такою, що не узгоджується з умовами кредитного договору, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами. Долучені позивачем до позовної заяви розрахунки заборгованості не є належним доказом, оскільки по суті є калькуляцією, якою первісний кредитор здійснював нарахування щоденних відсотків. Отже, Позивач має надати докази виконання банком зазначеного платіжного доручення. Відповідно, відсутність в матеріалах справи доказів видачі Відповідачу кредитних коштів є додатковою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку з недоведеністю, адже, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Щодо стягнення штрафних санкції представник зазначає, що на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку сплати на користь позивача штрафних санкцій.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, просили про розгляд справи за їх відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 02.09.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір №1739621 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу 1 Кредитного договору, ТОВ «Селфі Кредит» надає позичальнику кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається у розмірі 9000,00 грн., строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту. (п.п.1.2;1.3;1.5.1 Договору)

Відповідно до абзацу першого п.2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .

Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М912 02.09.2024 11:16:36 ОСОБА_3 .

Відповідно до Додаткової угоди до Договору №1739621 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 02.09.2024 року, підписаною ОСОБА_3 електронним підписом одноразовим ідентифікатором В574 03.09.2024 11:21:31. Сторони домовились збільшити суму кредиту на 5000 грн. Загальна сума кредиту становить 14000 грн. Стандартна процентна ставка становить 1% в день (п.п.1;1.2; 1.3 Додаткової угоди)

ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Позичальником було отримано кредит в загальній сумі 14000,00 грн., що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» від 04.04.2025 року про успішне перерахування коштів 02.09.2024 року о 11:18:15 у розмірі 9000 грн., та 03.09.2024 року о 11:22:07 на суму 5000 грн. на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит». /а.с.35-36/

В підтвердження укладення договору, отримання кредитних коштів відповідачем, також позивачем надана копії паспортів споживчого кредиту підписана електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором В408 від 02.09.2024 року та Х902 від 03.09.2024 року, лист підтвердження ТОВ «Пейтек».

В відзиві на позовну заяву відповідач не вказувала, що зазначені суми кредиту нею не отримувались та договір не укладався або кредит погашен.

31.03.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-06/25, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-06/25 від 31.03.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1739621 складає: 46339,99 грн.

Як убачається з розрахунку заборгованості за договором №1739621 від 02.09.2024 року заборгованість відповідача становить: 1. Заборгованість по тілу 13999,99 грн.; 2. Заборгованість по відсотках 25340 грн.; 3. Пеня 7000 грн.; 4. Загальна заборгованість 46339,99 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст.639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Згідно п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У відповідності до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою.

За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України - розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України.

Суд вважає необхідним стягнути з відповідача 39339,99 грн. - суму заборгованості за Кредитним договором №1739621 від 02.09.2024 року, яка складається: з заборгованості за тілом Кредиту у розмірі 13999,99 грн. та заборгованість за процентами у розмірі 25340,00 грн.

Щодо стягнення із відповідача пені у розмірі 7000.00 грн. за Кредитним договором №1739621 від 02.09.2024 року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Загальновідомим є факт, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 24.02.2022 року, строком на 30 діб, введено воєнний стан, який триває на час розгляду позовної заяви та неодноразово продовжувався.

Таким чином, нарахування позивачем пені за кредитним договором від 02.09.2024 року є безпідставним, тому в цій частині позовних вимог позов задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було заявлено майнові вимоги на загальну суму 46339,99 грн. Судом задоволені позовні вимоги частково на загальну суму 39339,99 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки вимоги позивача задоволено частково, пропорційно до задоволених вимог з відповідача на користь позивача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню 2056 грн. 48 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви ( 2422,40 х 39339,99: 46339,99 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №1739621 від 02.09.2024 року в розмірі 39339 (тринадцять дев`ять тисяч триста тридцять дев`ять) гривень 99 копійок, з яких: 13999,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 25340,00 грн. - заборгованість за процентами.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судовий збір в розмірі 2056 грн. 48 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ТОВ «Свеа Фінанс», , адреса: 04070, м.Київ, вул. Іллінська, буд.8, тел. +67, ел.пошта ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Представник відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_4 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повний текст судового рішення складено 16 лютого 2026 року.

Суддя: І.В.Ульяніч