Справа № 953/1482/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2026 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Київського району м. Харкова про визнання дій незаконними та зобов`язання негайно повернути дитину матері,

встановив:

11 лютого 2026 року ОСОБА_1 (далі: позивач) звернулась до Служби у справах дітей Київського району м. Харкова з позовом про визнання дій незаконними та зобов`язання негайно повернути дитину матері.

Розглянувши заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для призначення до розгляду в судовому засіданні, суд зазначає наступне:

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Вимоги до позовної заяви визначені у ст. 175,177 ЦПК України, а наслідки їх невиконання, передбачені положеннями ст.185 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), поштовий індекс.

Однак, в порушення вищевказаної норми позивачем не зазначено: повну назву третіх сторін, код ЄДРПОУ відповідача та третіх осіб, поштові індекси.

Крім того, згідно п.6, п.7 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Разом з тим, позивачем не зазначені вищевикладені відомості.

Крім того, п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України визначено, що позовна заява має містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Положеннями ч.5 ст.95 ЦПК України також передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вказаної норми позивачем не зазначено про наявність у неї або іншої особи оригіналів письмових доказів поданих в копіях; не підтверджено відповідність копії письмових доказів оригіналу, які знаходиться у неї, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, п.9, п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява має містити: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, позовна заява не містить попереднього розрахунку суми судових витрат та підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, ч.1 ст.177 ЦПК України визначено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Втім, позивачем не додані до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї для відповідача та третіх осіб.

Крім того, згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею ч.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 328 грн.

Частиною 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем заявлені три вимоги немайнового характеру: визнати дії відповідача незаконними та зобов`язати повернути дитину; визнати незаконним примусове утримання дитини в КНП «МДКЛ №24 (13) « та КНП «Обласна інфекційна дитяча лікарня №6» та КЗ СЗД Центр СПРД; заборонити будь-яке подальше втручання у сімейне життя без рішення суду.

Отже, за подання позову позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 3 993,60 грн.

Однак, позивачем не надано суду доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому законом розмірі як і не надано доказів звільнення від сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, вважаю, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України і без усунення вказаних недоліків не може бути прийнята до розгляду у суді, а тому на підставі ст.185 ЦПК України підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Київського району м. Харкова про визнання дій незаконними та зобов`язання негайно повернути дитину матері, - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Єфіменко