Справа № 740/3929/25
Провадження № 2-др/740/3/26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(додаткове)

16 лютого 2026 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Пучка М.С.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

встановив:

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 09 лютого 2026 року задоволено повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 34000 грн. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

29 січня 2026 року судом отримана заява представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Путіліна Є.В. про винесення по справі додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн, з посиланням на те, що під час судового розгляду представником заявлено про надання доказів про понесення позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки в позовній заяві було зазначено орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Інші заяви, клопотання сторін станом на 16 лютого 2026 року відсутні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Під час розгляду справи по суті представником позивача адвокатом Путіліним Є.В. заявлено про подачу доказів на підтвердження судових витрат по правничій допомозі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Рішення у справі відповідно до ч.1 ст.244 ЦПК України ухвалене та проголошене 09 лютого 2026 року. Відповідна заява подана суду 29 січня 2026 року.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

При вирішенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом враховується наступне.

Частинами 1-4 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18.

ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір-обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представництво позивача ОСОБА_1 здійснюється адвокатом Путіліним Є.В. на підставі договору та ордеру про надання правової допомоги від 21 березня 2024 року, що відповідає приписам ч.4 ст.62 ЦПК України, відповідно до якої повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Представником позивача до заяви надано звіт про надания правничої допомоги від 29 січня 2026 року, а саме послуг за складання та направлення заяви відповідачу на повернення коштів, складання та подання позовної заяви до суду, подання заяви про відеоконференцію, направлення адвокатського запиту, підготовка заяв про витребування доказів, ухвалення додаткового рішення, участь в судовому засіданні, у розмірі 6000 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового ордера №290167 від 29 січня 2026 року про сплату позивачем зазначених послуг.

Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи малозначність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 6000 грн, який є завищеним, в даному випадку розумним та співмірним розміром є 3000 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 247, 265, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Стягнути із ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 3000 (три тисячі) грн витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Олійник.