Справа № 442/1232/26
Провадження № 2-з/442/2/2026
УХВАЛА

17 лютого 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючої судді Павлів З.С., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гирича Олега Васильовича про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

встановив:

Представник ОСОБА_1 адвокат Гирич О.В. звернувся до суду до подання позову із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

Заяву обгрунтовує тим, що в лютому 2025 року ОСОБА_1 , дізнався про те, що невідомі особи, скориставшись його тривалою відсутністю на території України, продають в інтернеті за допомогою онлайн платформ olx.ua, rieltor.ua, http://lun.uaq/realty/ його квартиру АДРЕСА_1 , яка перебувала в іпотеці за споживчим кредитом від Укрсиббанку. Також йому стало відомо про те, що 22.03.2025 о 23:16:38 год. приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. зареєстрував договір купівлі-продажу вищевказаної квартири. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.02.2026 вбачається, що продавцем вказаної квартири виступило ТОВ «Інвест Сіті Актив Груп», а покупцем стало «ТОВ «Гранд Естейтс». Вищевказані події відбулись під час дії воєнного стану, коли вже було прийнято закон «Про внесенні змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», згідно якого розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» було доповнено пунктом 5-2 такого зміст: «5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об?єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на нерухоме майно (нерухомість), оформлене в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов?язань за договорами, укладеними після дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», або за договорами, до яких після дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов?язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій». Окрім того, у вищевказаній квартирі з 26.04.2012 зареєстрована малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому будь-які дії з відчуження вищевказаної квартири, згідно закону, не могли відбутись без згоди органу опіки та піклування чи рішення суду. Враховуючи наведене, вбачаються незаконні дії як Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Сіті Актив Груп», так і приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович. Як стало відомо, сторонні особи, скориставшись відсутністю ОСОБА_1 , намагаються продати його квартиру, доказом чого є оголошення на веб-сайті lun.ua, де продається спірна квартира за ціною за ціною 1601386 грн., що становить 37000 $ США.

Зазначає, що ця сума, 1601386 грн., мабуть і буде ціною майбутнього позову ОСОБА_1 .

Станом на 09.02.2026 оголошення про продаж вищевказаної квартири були розміщені і на olx.ua, і на rieltor.ua, однак станом на сьогоднішній день ці оголошення є видалені автором. Не встигли видалити лише на Iun.ua. Окрім того, ще з 20.08.2025 приватним виконавцем Табінським О. було відкрито виконавче провадження №78905141 на виконання судового наказу, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом від 22.05.2025 по справі №442/3388/25 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь КП «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради 3367,76 грн. заборгованості за послуги теплопостачання та 242,24 грн. судового збору. Проте, 12.02.2026 приватний виконавець Табінський О. закінчив вищевказане провадження у зв?язку з повним погашенням заборгованості та зняв арешт з цієї квартири. Від кого надійшли кошти ці кошти на погашення боргу ОСОБА_1 не відомо, однак це вочевидь було зроблено для того, щоб зняти арешт та знову відчужити спірну квартиру.

У зв`язку із вищенаведеним, ОСОБА_1 має намір подати до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позов про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення у разі задоволення позову.

Тобто підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом залежно від конкретних обставин.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистити інтереси позивача.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, доводи заяви про забезпечення позову та заперечення іншої сторони. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачене законом і є обґрунтованим.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу».

Подібні правові висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі №910/1200/20 та від 31 січня 2023 року у справі №295/5244/22.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, представник позивача адвокат Гирич О.В. зазначає, що ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 29.03.2007 належала квартира АДРЕСА_1 .

22.03.2025 ТОВ «Інвест Сіті Актив Груп» відчужило на підставі договору купівлі- продажу ТОВ «Гранд Естейтс» вищевказану квартиру всупереч вимогам ст.38 Закону України «Про іпотеки» та п.5.2 Прикінцевих положень.

На даний час існує реальна загроза відчуження ТОВ «Гранд Естейтс» вищевказаної квартири.

Отже, між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвест Сіті Актив Груп», ТОВ «Гранд Естейтс» дійсно може мати місце спір, а мотиви вжиття заходів забезпечення позову, зазначені у матеріалах справи, дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду, оскільки може бути заподіяна реальна шкода правам, свободам та інтересам ОСОБА_1 , у зв`язку з чим для відновлення його прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ефективним заходом забезпечення позову у цій справі є накладення арешту на вказану квартиру.

Такі заходи забезпечення позову є необхідними та співмірними із заявленими вимогами та забезпечать поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в разі задоволення позову, який позивач має намір подати.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.149-153, 158 ЦПК України,

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гирича Олега Васильовича про забезпечення позову до пред`явлення позову задоволити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Копію ухвали надіслати до Дрогобицького відділу Державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції для негайного виконання.

Роз`яснити учасникам справи їхнє право на звернення до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч.13 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі.

Роз`яснити, що у відповідності до ч. 1 ст. 159 ЦПК України, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у ч.1 ст.155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду про забезпечення позову набирає законної сили з моменту її підписання, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Заявник (стягувач): ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Естейтс», , адреса: м.Київ, вул.Глибочицька, 17Б, офіс.503.

Суддя Павлів З.С.