Справа №: 398/54/26
провадження №: 2/398/1581/26
"16" лютого 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Харіної Д.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Коллект центр, представник позивача Ткаченко Марія Миколаївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Стислий виклад позиції позивача.
Надалі право вимоги за цим договором перейшло до позивача на підставі таких правочинів: 26 листопада 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, а 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» і ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 09 січня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи зворотним поштовим повідомленням, згідно з яким судову повістку вручено йому особисто 24 січня 2026 року. Від відповідача не надійшло відзиву, інших заяв чи клопотань.
Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд цієї справи.
Оскільки у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Укладення кредитного договору та видача коштів.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту від 02.03.2021 р., ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування, а ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало обов`язок надати інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій, що підтверджується особистим підписом відповідача.
02.03.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 530928, відповідно до якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в сумі 12 500,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Договір укладений у письмовій формі та підписаний відповідачем власноручним підписом.
Договором встановлені такі умови кредитування:
- сума кредиту 12 500,00 гривень;
- строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 02.03.2022 р. (включно);
- процентна ставка: за перший день користування 25% в день (що становить 2 500,00 грн); за всі наступні дні до кінця строку 85% річних;
Відповідно до п. 2.1 кредитного договру кошти кредиту надаються Товариством шляхом їх виплати/видачі/утримання:
- у розмірі 2 500,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов?язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно д о п.3.5 Договору.
Відповідно до п. 3.5 договору сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, Споживач доручає Товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню Споживачу.
На виконання умов кредитного договору № 530928 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» здійснило надання коштів шляхом перерахування суми у розмірі 10 000,00 грн на транзитний рахунок в АТ «ОТП БАНК» для її подальшої видачі ОСОБА_1 готівкою через касу банку, що підтверджується платіжною інструкцією № 589 від 02.03.2021 року. Водночас, відповідно до пунктів 2.1 та 3.5 договору, у день надання кредиту кредитодавцем було утримано 2 500,00 грн із загальної суми кредиту 12 500,00 грн як оплату процентів за перший день користування.
Порушення зобов`язання та розмір заборгованості.
Згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» станом на 26.11.2021 року, розрахунку наступного кредитора ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023 року та розрахунку останнього кредитора ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 16.12.2025 року, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 530928 від 02.03.2021 року належним чином не виконав. За весь час дії договору відповідачем було здійснено лише один платіж у розмірі 1581,00 грн (28.03.2021), після чого будь-які оплати припинилися. У зв`язку з цим виникла заборгованість у розмірі 19 401,39 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту (основним зобов`язанням) 11 821,40 грн та заборгованості за нарахованими процентами 7 579,99 грн. Вимоги щодо стягнення пені, штрафів, 3% річних та інфляційних втрат позивачем не заявлялися і в розрахунку становлять 0,00 грн.
Нарахування процентів здійснювалося відповідно до п. 1.5 та п. 3.1 Кредитного договору на залишок фактичної заборгованості. Згідно з умовами договору, за перший день користування кредитом була застосована ставка 25% від суми кредиту (що склало 2500,00 грн), а за всі наступні дні користування, починаючи з другого дня і до кінця строку кредитування, нарахування проводилося за фіксованою ставкою 85% річних.
Судом встановлено, що згідно з п. 1.4 Кредитного договору № 530928, кредит надавався строком на 365 днів, з кінцевим терміном повернення 02.03.2022 року включно.
Згідно з детальним розрахунком відсотків, кредитодавець здійснював нарахування процентів виключно в межах строку дії договору з 02.03.2021 року по 01.03.2022 року включно. Починаючи з 02.03.2022 року, нарахування процентів за користування кредитом були припинені. Заявлена до стягнення сума процентів у розмірі 7 579,99 грн є залишком непогашеної заборгованості, нарахованої за фактичну кількість днів користування коштами протягом встановленого договором строку.
Перехід права вимоги.
26 листопада 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор) було укладено Договір Факторингу № 26-11/2021/13. Факт передачі права вимоги до ОСОБА_1 підтверджується Актом приймання-передавання Реєстру Боржників від 26.11.2021 року. У Витягу з Реєстру боржників до цього договору за порядковим номером 452 зазначено дані відповідача, номер його кредитного договору (530928) та суму заборгованості на момент відступлення 16 758,58 грн. Перехід права вимоги підтверджується також платіжним дорученням від 29.11.2021 року № 306360000 ПАТ АБ «Південний», яке засвідчує оплату за відступлені права вимоги з боку ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».
Норми права, які застосував суд.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Мотивована оцінка і висновки суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що між первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору від 02.03.2021, укладеного у письмовій формі. Відповідач ознайомився з умовами кредитування, що підтверджується його власноручним підписом у паспорті споживчого кредиту та самому договорі, чим погодився на встановлені розміри процентних ставок та порядок їх нарахування.
Належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів підтверджується платіжною інструкцією № 589 від 02.03.2021 про перерахування суми у розмірі 10 000,00 грн для видачі готівкою через касу банку-посередника, а також умовами п. 2.1 договору щодо утримання 2 500,00 грн як процентів за перший день користування кредитом.
Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав. Як вбачається з розрахунку заборгованості, за весь час дії договору відповідачем було здійснено один платіж у розмірі 1 581 грн (28.03.2021). Доказів повного погашення боргу чи обґрунтованого спростування розрахунку позивача відповідач суду не надав. Також він не оспорював умови договору, не заявляв вимог про їх недійсність.
Суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості та визнає, що заявлена до стягнення сума у розмірі 19 401,39 грн є обґрунтованою та відповідає умовам правочину. Згідно з п. 1.4 та 1.5 договору, кредит надавався на строк 365 днів (до 02.03.2022 включно) зі встановленням фіксованої процентної ставки 25% за перший день і 85% річних після першого дня до заверення строку кредитування. Суд встановив, що кредитодавець здійснював нарахування процентів виключно в межах визначеного договором строку з 02.03.2021 по 01.03.2022.
Станом на дату подання позову загальна заборгованість становить 19 401,39 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 11 821,40 грн та заборгованість за нарахованими процентами 7 579,99 грн. Суд зазначає, що позивач обмежив свої вимоги лише сумою основного боргу та відсотків, не заявляючи до стягнення штрафні санкції, 3% річних чи інфляційні збитки, на які мав право за договором та ст. 625 ЦК України.
Враховуючи, що до позивача на підставі описаного вище ланцюга договорів перейшло право вимоги до відповідача у повному обсязі, позивач набув статусу нового кредитора та має законні підстави вимагати виконання зобов`язання.
За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 19 401,39 грн законною та обґрунтованою.
Щодо розподілу судових витрат.
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд дійшов таких висновків.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги № 2640 від 03.11.2025 року, витяг з Акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 року, у якому міститься опис наданих послуг, відповідно до яких позивачу Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надано послуги правової допомоги (зокрема, надання усної консультації та складання позовної заяви про стягнення боргу) на загальну суму 9 000 грн.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Верховний Суд у справі №873/212/21 дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №345/136/18, від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Керуючись критеріями обґрунтованості та пропорційності судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, а саме те, що заборгованість виникла за договором споживчого кредитування, беручи до уваги що ця справа є малозначною, розглядається в порядку спрощеного провадження, позовна заява є типовою, суд визнає обґрунтованим стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 гривень.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 530928 від 02.03.2021 року у розмірі 19 401 (дев`ятнадцять тисяч чотириста одна) гривня 39 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 16 лютого 2026 року.
Учасники справи:
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя В.В. Орловський