Справа № 304/154/26 Провадження № 2-н/304/5/2026
У Х В А Л А

11 лютого 2026 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії Товариства «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії Товариства «Газорозподільні мережі України» в електронній формі через систему «Електронний суд» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, а саме за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 3 773,83 грн. Заяву мотивує тим, що між ним та ОСОБА_1 існують договірні відносини щодо надання послуги з розподілу природного газу на підставі Типового договору розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» Постановою від 30 вересня 2015 року № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем (Кодекс ГРМ), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Пункт 1 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ визначає, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу за умови дотримання ними вимог Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Згідно ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», за договором розподілу природного газу Оператор ГРМ зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. На виконання вимог ст. 12, 40 вказаного вище Закону постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, яка зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1384/27829), НКРЕКП затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п.1.1. договору); умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону і Кодексу (п. 1.2. договору). Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Зазначає, що умови Типового договору розподілу природного газу знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Верховної Ради України за посиланням: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z1384-15#Text НКРЕКП, сайті Оператора ГРМ в мережі інтернет за адресою: https://zk.grmu.com.ua, а також в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності (Закарпатська область): газета «Новини Закарпаття» №1 (5067) від 05 січня 2024 року. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) та/або сплати рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (1.3. договору). За умовами договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначенні цим договором (п. 2.1. договору). Фактом приєднання побутового споживача ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є дії, які засвідчують бажання укласти цей договір, зокрема, здійснення споживання природного газу на об`єкті нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить зміна показників лічильника газу в сторону збільшення, що документально підтверджено фінансовим станом абонента (відображено у розрахунку) та витягом з відомості обходу. Споживач не зверталася до ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» із заявами про припинення розподілу природного газу, а фактично користувалася послугами з розподілу природного газу, про що свідчить його споживання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Отже, між сторонами існують договірні правовідносини щодо надання послуг з розподілу природного газу. Пунктом 2.3. договору передбачено, що, окрім договору, сторони зобов`язуються керуватись Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Умовами договору передбачено обов`язки споживача: здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором, а саме до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу. Відповідно до пункту 8.1 договору, сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України. Відтак, за цим договором боржник зобов`язаний виконувати його умови, та несе передбачену законом відповідальність за невиконання чи не належне виконання своїх обов`язків (розділ VIII договору). Пунктом 1 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ визначено, що, розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надаються Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Пунктом 2 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ обумовлено, що річна замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. Згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, газовий рік період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії свої зобов`язання виконало у повному обсязі та надало боржнику послуги з розподілу природного газу. Однак, боржник не виконала взяті на себе зобов`язання та не сплатила вартість послуги розподілу природного газу в повному обсязі, у зв`язку з чим у споживача виникла заборгованість за період з січня 2024 року по грудень 2025 року у сумі 3 773,83 грн. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. З огляду на встановлені договором розподілу природного газу (зокрема п. 7.2, 7.4, 8.1) та Кодексом ГРМ вимоги, споживач зобов`язаний сплатити Оператору ГРМ вартість послуги з розподілу природного газу. Однак, оскільки споживачем ОСОБА_1 не виконано свого обов`язку щодо сплати вартості послуги з розподілу природного газу, тому, з метою захисту свого порушеного права, просить заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 5, 7 ст. 165 ЦПК України суддею було здійснено запити щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника ОСОБА_1 .

З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2296987 від 02 лютого 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться знятою з реєстрації 27 жовтня 2025 року з адреси: АДРЕСА_1 .

Відповідно до повідомлення Перечинської міської ради Закарпатської області №07-02/306 від 09 лютого 2026 року, згідно реєстру територіальної громади (РТГ) Перечинської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак 27 жовтня 2025 року знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про смерть НОМЕР_2 .

У свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії Товариства «Газорозподільні мережі України» заяву до суду пред`явлено 23 січня 2026 року до вже померлої особи.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно з ч. 1 ст. 47 цього Кодексу здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Частиною 4 статті 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Так, пункт 4 частини 1 статті 165 ЦПК України передбачає, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

У свою чергу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 цього Кодексу суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинено, а нормами ЦПК України не врегульовано вирішення суддею питання відмови у відкритті провадження у справі, коли позов пред`явлено до мертвої особи, тому суд приходить до висновку, що враховуючи наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (№ 14-35цс20), який в силу положень ч. 1 ст. 263 ЦПК України суддя враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Керуючись ст. 2, 7, 10, 76 80, п. 4 ч. 1 ст. 165, ст. 258 259, 263 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії Товариства «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя:Ганько І. І.