УХВАЛА

17 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 333/8527/23

провадження № 61-13132св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув при попередньому розгляді справи у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк Ірина Іванівна, приватний виконавець Запорізького обласного виконавчого округу Шавлукова Заіра Арсенівна, про визнання договору позики недійним, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,за касаційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник - адвокат Леліков Сергій Олегович, на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2024 року у складі судді Михайлової А.В. та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 вересня 2025 року у складі колегії суддів: Подліянової Г.С., Кухаря С. В., Полякова О. З.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І. І., приватний виконавець Запорізького обласного виконавчого округу Шавлукова З. А., про визнання договору позики недійним, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

11 листопада 2024 рокуКомунарський районний суд м. Запоріжжя ухвалив заочне рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив.

Визнав договір позики від 15 листопада 2019 року, що був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом

Вовк І. І., зареєстрований у реєстрі за № 9842 недійсним.

Визнав виконавчий напис, вчинений 26 листопада 2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І. І., зареєстрований у реєстрі за № 9986 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 1 160 000,00 грн за договором позики від 15 листопада 2019 року таким, що не підлягає виконанню.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Запорізький апеляційний суд постановою від 09 вересня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ? Лелікова С. О. задовольнив частково.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від

11 листопада 2024 року скасував.

Ухвалив нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав договір позики від 15 листопада 2019 року, що був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом

Вовк І. І., зареєстрований у реєстрі за № 9842 недійсним.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

17 жовтня 2025 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку від представника ОСОБА_3 - адвоката Лелікова С. О. надійшла касаційна скарга на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 вересня 2025 року.

З урахуванням уточненої касаційної скарги від 06 листопада 2025 року представник ОСОБА_3 - адвокат Леліков С. О.просив скасувати заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 вересня 2025 року і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2025 рокувідкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

02 грудня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк Ірина Іванівна, приватний виконавець Запорізького обласного виконавчого округу Шавлукова Заіра Арсенівна, про визнання договору позики недійним, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,за касаційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник - адвокат Леліков Сергій Олегович, на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 вересня 2025 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов