УХВАЛА

17 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 216/2898/24

провадження № 61-1710ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», треті особи: Товариство з обмеженої відповідальністю «КРИВБАСБУДСЕРВІС», Виконавчого комітету Криворізької міської ради, про захист прав споживачів та за зустрічною позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») про захист прав споживачів.

КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов КПТП «Криворіжтепломережа» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТП «Криворіжтепломережа» суму боргу за послугу з постачання теплової енергії за період з 01 грудня 2018 року до 01 травня 2024 року у розмірі 48 104,32 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТП «Криворіжтепломережа» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

У лютому 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скаргаОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Якименко Т. С., на постанову Київського апеляційного суду від 27 листопада 2025 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Заявниця у касаційній скарзі посилається, як на підставу для відкриття касаційного провадження, на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року щодо невиконання споживачем обов`язку зі сплати за послуги, які фактично не надавались.

Верховний Суд звертає увагу, що посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу для відкриття касаційного провадження, заявник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок виклав апеляційний суд з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає незгода з ним.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із позицією судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі з посиланням при цьому на обставини, яким суди надавали оцінку, й по суті зводяться лише до їх переоцінки. Такі доводи не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Узагальнюючи наведене, оскільки заявником не виконано вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження, тому, відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга підлягає поверненню.

Верховний Суд зауважує, що суд касаційної інстанції здійснює перегляд постановлених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у виключних випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом. Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою стадією для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що вичерпним чином визначені законом. При цьому, Верховний Суд є судом права, тобто такою судовою інстанцією, яка не здійснює перегляд постановлених та оскаржених рішень повністю, а лише у питанні правильності застосування судами норм права.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», треті особи: Товариство з обмеженої відповідальністю «КРИВБАСБУДСЕРВІС», Виконавчого комітету Криворізької міської ради, про захист прав споживачів та за зустрічною позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков