Провадження №2/333/1058/26
рішення

Іменем України

13 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Варнавської Л.О.

за участю секретаря судового засідання Бабак З.І.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Трачук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення факту спільного проживання, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

ОСОБА_1 24.10.2025 звернулась до суду із позовом про встановлення факту спільного проживання, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 , якій належала 7/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Також по 7/100 часток цього будинку належали позивачці та її брату ОСОБА_3 . Але на час смерті матері позивачка була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 , а матір та брат в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері вона з братом залишились проживати в цьому будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Він не мав спадкоємців першої черги. Із заявою про прийняття спадщини вона звернулась 23.09.2025 року, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки на час смерті матері та брата вона не була зареєстрована зі спадкодавцями за однією адресою та пропустила строк для прийняття спадщини. Крім того в написанні її прізвища та прізвища матері є різниця в літері « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 ». Позивач просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як такими, що є донькою та матір`ю між собою. Встановити факт постійного проживання з 2010 року разом зі спадкодавцями: ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на час його смерті. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/200 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на 21/200 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 27.10.2025 провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, витребувані у приватного нотаріуса копії спадкових справ заведених після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 09.12.2025 року закрито підготовче засідання з призначенням судового розгляду.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали, викладені в позові обставини та вимоги, просили суд задовольнити позов. Позивач додатково пояснив, що вона проживала з матір`ю до дня її смерті. В 2007 році вони купили будинок за адресою АДРЕСА_1 на трьох осіб: неї, матір та брата ОСОБА_3 . Але зареєструвати своє місце проживання за цією адресою вони не змогли, оскільки документи на будинок були втрачені, через деякий час документи знайшлися та в 2010 році матір та брат зареєстрували своє місце проживання за цією адресою, а вона вже не цей час була зареєстрована за адресою проживання її батька в квартирі АДРЕСА_2 . Шлюб між батьками був розірваний та вони спільно не проживали. Похованням матері займалась вона. Після смерті матері в цьому будинку залишились проживати вона та брат.

Представник відповідача, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, покладався на розсуд суду в питанні задоволення позову.

У судовому засіданні 03.02.2026 року за клопотанням позивача як свідків було допитано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбу з батьком позивачки ОСОБА_8 в період з 1998 по 2004 рік. Батько позивачки був інвалідом по зору. Деякий час в шкільному віці ОСОБА_9 проживала з ними, оскільки матір вела аморальний спосіб життя, зловживала алкоголем, донькою не опікувалась, але після досягнення 16 років, ОСОБА_10 повернулась до матері та проживала разом з нею до її смерті по АДРЕСА_3 . Саме ОСОБА_10 займалась похованням, оскільки її брат також зловживав алкоголем та наркотичними засобами.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що знає мий з ОСОБА_11 з 2010 року, знає, що матір ОСОБА_10 померла в 2012 році, в цей час ОСОБА_10 проживала по АДРЕСА_3 , доглядала за матір`ю. Знає, що у ОСОБА_12 був брат, який вживав наркотичні засоби та проживав з ними.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , в свідоцтві про народження НОМЕР_1 виданого 18.05.1989 року російською мовою її прізвище зазначено « ОСОБА_4 », матір`ю записана російською мовою « ОСОБА_2 », батьком « ОСОБА_13 ».

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком записаний ОСОБА_14 , матір`ю ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 18.10.2025.

Зі свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 виданого 03.02.1989 року судом встановлено, що ОСОБА_16 та ОСОБА_15 уклали шлюб 03.02.1989 року та дружині присвоєно прізвище російською мовою « ОСОБА_4 ».

Рішенням суду від 22.11.1996 року шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 був розірваний.

Паспорт громадянина України був виданий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжя, про що зроблений актовий запис №01 від 04.05.2023 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 .

Згідно договору купівлі-продажу від 14.11.1997 року зареєстрованого в Запорізькій Товарній біржі «Строй-інвест» за №861/907 від 14.11.1997 р. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , якав діє від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , 1989 р.н. купили 21/100 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.1999 року вказаний договір купівлі-продажу №861/907 визнаний дійсним.

Право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на 21/100 частину в Орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації зареєстровано 28.12.1999 року за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

З листа Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради №06.4-06/02/26240 від 08.10.2025 судом встановлено, що ОСОБА_2 була зареєстрована з 18.05.2010 р. по 27.12.2012 р. за адресою: АДРЕСА_1 .

З листа Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради №06.4-06/02/25215 від 30.09.2025 судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в період з 03.06.2010 р. 04.05.2023 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Також за цією адресою на день смерті ОСОБА_3 зареєстровані ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Як встановлено в судовому засіданні з Технічного паспорту та будинок за адресою АДРЕСА_1 , він належить співвласникам: ОСОБА_19 19/50 часток, ОСОБА_20 41/100 частина та 21/100 частина належала ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 разом.

З паспорту позивачки судом встановлено, що вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 з 14.06.2005 року, тобто на день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачка не була з ними зареєстрована за однією адресою.

23.09.2025 року Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. заведена спадкова справа №24/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . З матеріалів спадкової справи судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини 23.09.2025 року звернулась ОСОБА_1 , яка 16.10.2025 року попросила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на належні померлому 7/100 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

16.10.2025 року Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. своєю постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті рідного брата ОСОБА_3 з тих підстав, що ОСОБА_1 пропустила строк на прийняття спадщини після його смерті.

13.10.2025 року Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. заведена спадкова справа №28/2025 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . З матеріалів спадкової справи судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини 13.10.2025 року звернулась ОСОБА_1 , яка 16.10.2025 року попросила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на належні померлій 7/100 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

16.10.2025 року Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. своєю постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 з тих підстав, що ОСОБА_1 пропустила строк на прийняття спадщини після його смерті.

Щодо встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

При прийнятті рішення суд врахував, що різниця в написаннях прізвища позивачки та померлої ОСОБА_2 різняться на одну голосну літеру «і» на «и», в свідоцтві про народження заявника відомості про матір викладені російською мовою, тому зміна цієї літери пояснюється перекладом з російської мови на українську під час подальшого оформлення документів ОСОБА_2 та позивачки, внаслідок чого відбулось різне написання прізвищ в паспортах позивачки та її матері. Надані письмові докази, показання свідків не викликають у суду сумнівів щодо родинних відносин позивачки та ОСОБА_2 як доньки та матері. Тому суд вважає за необхідне позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_2 задовольнити.

Згідно з вимогами ст.328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується, що станом на день смерті матері, тобто 27.04.2012, позивачка проживала разом з нею за адресою АДРЕСА_1 , хоча і не була зареєстрована з нею за однією адресою. Тому є підстави для задоволення позову в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, суду не надано жодного доказу, що на час смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка проживала разом з ним за однією адресою. Свідок ОСОБА_6 пояснила, що не знає про обставини життя позивачки в цей період, свідок ОСОБА_7 не підтвердив, що позивачка проживала в 2022 році по АДРЕСА_1 . Будь-які письмові докази спільного проживання відсутні. За таких обставин слід відмовити у задоволенні позову в частині встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 станом на 01.04.2022 р.

Положеннями статей 15,16 ЦК України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідност.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на, те що до складу спадщини увійшла належна ОСОБА_2 7/100 частка житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , та зважаючи на те, що видача свідоцтва про право власності неможлива у зв`язку з різницею у написанні прізвища спадкодавці та спадкоємиці та відсутністю документального підтвердження факту спільного проживання зазначених осіб, а також зважаючи на встановлення судом факту родинних відносин та спільного проживання з ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що позов в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_21 за позивачкою ОСОБА_1 на 7/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає задоволенню.

Разом із тим не підлягають задоволенню вимоги позову ОСОБА_1 про визнання права власності на 7/100 часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 не доведено, що позивачка проживала разом з ним на час його смерті за вищевказаною адресою.

Керуючись ст.ст.1217, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 247, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення факту спільного проживання, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Встановити що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (РНОКПП НОМЕР_6 ).

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , станом на 27 квітня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_10 (РНОКПП НОМЕР_6 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 на 7/100 часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 13 лютого 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська