Справа № 215/3681/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді - Квятковського Я.А.,

секретар судового засідання - Зуб А.С.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Гузєва І.Г.

представника відповідача - Рабко Т.О.

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Північний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, в якій просить стягнути моральну шкоду у розмірі 302 800 грн.

Вказує, що з 25.11.2002 р. по 10.05.2016 р. перебував в трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».

У вказаний період часу, в ході виконання трудових обов`язків на Приватному акціонерному товаристві «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», підпадав під вплив на його організм шкідливих факторів виробничого середовища таких, як перевищення в повітрі робочої зони гранично-допустимої концентрації аерозолю переважно фіброгенної дії з вмістом кремнію діоксиду кристалічного, а також фізичного перевантаження.

У зв`язку із вказаними шкідливими умовами праці та недосконалістю технологічних процесів, позивачем отримано професійні захворювання:

? пневмоконіоз першої ст., ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої-другої ст., група В, Легенева недостатність першого-другого ст.;

? радикулопатія попереко-крижова L5-S1 з помірним порушенням біомеханіки хребта та стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу колінних суглобів.

Внаслідок виявлених у позивача захворювань, компетентною комісією проведено розслідування причин виникнення даних захворювань, та складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14.03.2016 року.

Відповідно до висновків викладених в акті розслідування (п.16) причинами виникнення професійних захворювань виявлених у позивача являються тривала дія шкідливих умов праці на організм позивача, яка мала місце внаслідок порушень роботи системи вентиляції, неможливості використання засобів механізації та характеризувались наступним чином:

1. аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, концентрація в мг/м3 з вмістом кристалічного діоксиду у пилу від 10% до 70% - від 4,9 до 6,1 при гранично допустимій 2;

2. важкість праці, статичне навантаження, величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладанні зусиль двома руками для чоловіків до 196500 при гранично-допустимому до 70000;

3. маса вантажу, що піднімається та переміщується вручну, кг. підіймання та переміщення (разове) вантажів постійно протягом робочої зміни - від 30 до 37 при гранично допустимому до 30;

4. робоча поза, знаходження у нахиленому положенні до 30 градусів/ понад 30 градусів, зміни: від 52,6/12,6 до 54,8/24,5 при гранично допустимій до 25;

5. нахили корпусу (вимушені більше 30 градусів), кількість за зміну: від 102 до 162 при гранично допустимих до 100.

У зв`язку з вказаними вище професійними захворюваннями та ушкодженням здоров`я позивач вперше пройшов огляд МСЕК 26.04.2016 року, за наслідками якого позивачу встановлено загальний ступінь втрати професійної працездатності 35 %, з яких 20% внаслідок виникнення радикулопатії, 15% внаслідок пневмоконіозу.

В подальшому позивач неодноразово проходив огляди МСЕК, за наслідками яких встановлювався факт втрати професійної працездатності.

Останній раз позивач пройшов огляд МСЕК 25.04.2024 року за наслідками даного огляду позивачу визначено загальний ступінь втрати професійної працездатності 65 %, з яких 35% внаслідок радикулопатії, 30% внаслідок пневмоконіозу. Встановлено ІІІ групу інвалідності та визначена необхідність отримання медикаментозного лікування, забезпечення виробами медичного призначення, протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, робота в умовах виробничого пилу, спостереження у сімейного лікаря, невролога.

У зв'язку з вказаними хронічними професійними захворюваннями та частковою втратою професійної працездатності, порушено звичний спосіб життя позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Позивача турбують напади утрудненого дихання за типом задухи, які виникають при фізичних навантаженнях так і спонтанно незалежно від часу доби. Позивачу спричиняється біль та фізичний дискомфорт внаслідок кашлю з утрудненим відходженням слизового харкотиння, іноді сухий, приступоподібний біль у грудях, та міжлопатковій ділянці, запаморочення, головний біль, підвищення та нестабільність АТ, загальна слабкість, підвищена втома. Позивача турбує стійкий біль та обмеження рухів у п/крижовому відділі хребта з іррадіацією болю у ліву ногу.

Отже, професійні захворювання призводять до постійного перенесення позивачем больових відчуттів, до необхідності проходження медикаментозного лікування, призводять до нераціональної втрати часу та життєвої енергії. Крім того, тривалі переїзди в автомобільному, залізничному транспорті призводять до приступів задухи, загострення хвороби, що виключає можливість здійснення подорожей, піші прогулянки та навіть вихід в магазин потребують від позивача залучення значних зусиль, він відчуває себе неповноцінною людиною, вказане постійно викликає у позивача відчуття тривоги за своє здоров`я та життя. Крім того, хронічне захворювання легень істотно підвищує імовірність зараження позивача серйозними вірусними захворюваннями та їх перенесення в складних формах, ушкодження здоров`я стало причиною необхідності залучення додаткових зусиль для організації життя позивача, обмежило можливість позивача приділяти час своєму інтелектуальному та духовному розвитку, приділяти увагу близьким та рідним людям. Вказані вимушені негативні зміни призводять до зниження якості життя Позивача та зменшення благ, які Позивач мав до моменту отримання професійних захворювань та втрати професійної працездатності.

Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному стані. Виходячи з тривалості роботи у відповідача, відсотку втрати професійної працездатності, тривалості вимушених змін в житті позивача, останній просить стягнути з ПрАТ «ПівнГЗК» моральну шкоду у розмірі 302 800 грн.

Ухвалою суду від 30.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» надав відзив на позовну заяву. Вказує, що позивач добровільно обрав роботу, міг звільнитися у будь-який час, також позивач був попереджений та обізнаний з шкідливими умовами праці, отримував компенсації, свідомо обрав місце роботи в умовах впливу шкідливих факторів. Наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. Вказує, що розмір відшкодування моральної шкоди, який просить стягнути позивач є необґрунтованим, несправедливим та безпідставно завищеним.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що ОСОБА_1 працював з 25.11.2002 по 10.05.2016 в умовах впливу шкідливих факторів у ПрАТ «Північний ГЗК» (а.с. 82-85).

Під час роботи у ПрАТ в позивача виникли три професійні захворювання:-вібраційна хворобадругої стадії від дії загальної вібрації:

- пневмоконіоз першої ст., ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої-другої ст., група В, Легенева недостатність першого-другого ст.;

- радикулопатія попереко-крижова L5-S1 з помірним порушенням біомеханіки хребта та стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу колінних суглобів. (а.с. 15-18).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14.03.2016 року, хронічні професійні захворювання виникли через те, що працюючи з 25.11.2002 по 10.05.2016 механіком виробничої дільниці з ремонту та утримання механічного устаткування, електрозварником на дільниці дроблення руди на дробильній фабриці № 1 гірничозбагачувального комбінату, забезпечував безаварійну та надійну роботу, правильну експлуатацію, якісне технічне обслуговування дробильного устаткування, здійснював технічний нагляд за станом і ремонтом захисних пристроїв, контролював роботу з ремонту, безпосередньо приймав участь у виконанні робіт монтажу, демонтажу, ремонту, випробуванню, технічного обслуговування дробильного устаткування, електрогазозварювальні роботи, ремонту дробильного устаткування. При цьому внаслідок недосконалості технології дроблення руди, мавших місце порушень систем вентиляції та важких режимів експлуатації дробильного устаткування підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю фіброгенної дії у повітрі робочої зони.

При техобслуговуванні та усуненні несправностей у роботі дробильного устаткування не завжди була можливість використовувати засоби механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору перешкоджаючого їх застосування, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичними перевантаженнями.

Причинами виникнення хронічних професійних захворювань позивача є:

1) аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, концентрація в мг/м3 з вмістом кристалічного діоксиду у пилу від 10% до 70% - від 4,9 до 6,1 при гранично допустимій 2;

2) важкість праці, статичне навантаження, величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладанні зусиль двома руками для чоловіків до 196500 при гранично-допустимому до 70000;

3) маса вантажу, що піднімається та переміщується вручну, кг. підіймання та переміщення (разове) вантажів постійно протягом робочої зміни - від 30 до 37 при гранично допустимому до 30;

4) робоча поза, знаходження у нахиленому положенні до 30 градусів/ понад 30 градусів, зміни: від 52,6/12,6 до 54,8/24,5 при гранично допустимій до 25;

5) нахили корпусу (вимушені більше 30 градусів), кількість за зміну: від 102 до 162 при гранично допустимих до 100.

З метою ліквідації і запобігання виникненню хронічних професійних захворювань запропоновано начальнику дробильної фабрики № 1 ПАТ «Північний ГЗК» організувати розроблення заходів щодо запобігання виникнення професійних захворювань, забезпечити постійний контроль за використанням транспортувальних засобів, засобів малої механізації при переміщенні вантажів, засобів вентиляції, пилоподавлення, ЗІЗ органів дихання при виконанні ремонтних робіт на дробильній фабриці № 1.

Як вбачається з довідок МСЕК наявних в матеріалах справи 26.04.2016 року, за наслідками огляду позивачу встановлено загальний ступінь втрати професійної працездатності 35 %, з яких 20% внаслідок виникнення радикулопатії, 15% внаслідок пневмоконіозу. В подальшому позивач пройшов огляд МСЕК 25.04.2024 року за наслідками даного огляду позивачу визначено загальний ступінь втрати професійної працездатності 65 %, з яких 35% внаслідок радикулопатії, 30% внаслідок пневмоконіозу. Встановлено ІІІ групу інвалідності та визначена необхідність отримання медикаментозного лікування, забезпечення виробами медичного призначення, протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, робота в умовах виробничого пилу, спостереження у сімейного лікаря, невролога. (а.с. 8-14).

ОСОБА_1 неодноразово проходив обстеження та знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з професійними захворюваннями, що підтверджується виписними епікризами наявними в матеріалах справи (а.с. 19-81).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Оцінка суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави, що передбачено ст.3 Конституції України.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч.3 ст.43 Конституції України.

Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з норм ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання (а.с.25-29), встановлено три хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання, є шкідливі умови праці позивача у ПрАТ, встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров`я позивача, згідно п.17-20 акту. Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданою здоров`ю позивача шкодою.

Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що позивач протягом значного часу працював на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, а саме 14 років 6 місяців, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушують його нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати ним професійної працездатності 65%, тривалість розладу його здоров`я, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 300 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач, завищеною.

Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про об`єктивний характер шкідливих умов праці, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та наявність компенсацій, оскільки такі обставини не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у встановленому законом порядку.

Доводи відповідача ПРАТ «ПІВНГЗК» щодо оподаткування суми моральної шкоди суд відхиляє, оскільки чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. В даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок ушкодження здоров`я, у зв`язку з чим зазначені відповідачем зміни доПодаткового кодексу Українине поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно дост.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Оскільки позов має майновий характер - то з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 3800 грн. згідно до приписів Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 300 000 гривень без утримання податків.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір у розмірі 3000 гривень на користь держави.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суд подається протягом тридцяти днів з дня його складання до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 17.02.2026р.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», , місцезнаходження за адресою: 50079, м. Кривий Ріг, Тернівський район.

СУДДЯ: