ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

іменем України

справа №766/18416/24

провадження № 22-ц/819/25/26

17 лютого 2026 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя доповідач),

судді: Майданік В.В.,

Склярська І.В.,

секретар: Олійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 вересня 2025року, постановлене під головуванням судді Майдан С.І., у цивільній справі за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником,

встановив:

Зміст позовних вимог

В жовтні 2024року Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником, в якому зазначило, що в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебувала справа №766/8414/21 за позовом підприємства до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2022року провадження у справі №766/8414/21 закрито. Не погодившись з цією ухвалою, ДП «Адміністрація морських портів України» подало апеляційну скаргу, розгляд якої призначався на 01 березня 2022року, однак не відбувся через повномасштабне вторгнення військ рф та тимчасову окупацію м.Херсона.

Листом від 03 червня 2024року Херсонський апеляційний суд повідомив позивача, що справа №766/8414/21 рахується втраченою.

Пославшись на приписи пункту 1 частини четвертої, частину п`яту статті 492 ЦПК України, позивач звернувся до суду з новим позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 401 524,43грн. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 6022,87грн.

Позов мотивований тим, що згідно наказу т.в.о. начальника Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Козонака В.М. №1058 від 23 грудня 2016року було звільнено ОСОБА_2 з посади головного лікаря медичного центру на підставі пункту 9 статті 36 КЗпП України та пункту 6 статті 29 Закону України «Про запобігання корупції».

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2017року у справі №487/194/17, ОСОБА_2 поновлена на посаді та на її користь з ДП «Адміністрація морських портів України» стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 82 289,92грн. та судовий збір в сумі 1462,90грн.; на користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 1462,90грн. Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення працівника на роботі.

Всупереч ухваленого судового рішення, своєчасне поновлення ОСОБА_2 на посаді не відбулося, що стало підставою для постановлення 11 березня 2020року Заводським районним судом м.Миколаєва рішення у справі №487/5903/19, яким з Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_2 стягнутий середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі в розмірі 387 647,96грн. та судові витрати в сумі 10 000,00грн.; на користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 3876,47грн.

Внаслідок протиправних дій та бездіяльності ОСОБА_1 , який будучи начальником Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України», незаконно звільнив ОСОБА_2 з посади та в подальшому вчасно не виконав рішення суду про поновлення особи на роботі, позивачу заподіяна матеріальна шкода в загальному розмірі 401 524,43 грн.

Зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ДП «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем в справі, що є самостійної підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач виконував обов`язки начальника МФ ДП «Адміністрація морських портів України» лише до 02 червня 2017 року включно. Згідно наказу №449 від 18 травня 2017 року ОСОБА_1 перебував у відпустці з 18 травня по 02 червня 2017 року та обов`язки начальника адміністрації на період відпустки відповідача виконував заступник начальника Єременка С.М. Таким чином, 18 травня 2017 року ОСОБА_1 не мав повноважень щодо управління підприємством, у тому числі, щодо організації виконання судового рішення про поновлення на роботі ОСОБА_2 .

В ході розгляду справи суд ухвалою від 03 вересня 2025 року відмовив позивачу у задоволенні клопотання про заміну неналежного відповідача, оскільки заявлене клопотання надійшло після проведення першого судового засідання на стадії дослідження письмових доказів, про що сторона позивача не могла не знати до подання позову про те, що ОСОБА_1 з 18 травня 2017 року не мав повноважень щодо управління підприємством.

Доводи апеляційної скарги

Не погодившись з заочним рішенням суду від 15 вересня 2025 року, державне підприємство «Адміністрація морських портів України» подало апеляційну скаргу,в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції; скасувати ухвалу суду від 03 вересня 2025року про відмову в задоволенні клопотання про перехід з спрощеного провадження в загальне позовне провадження і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаржник зазначив, що суд першої інстанції відкрив провадження у справі та призначив розгляд в порядку спрощеного провадження. Однак, під час розгляду справи для ефективного захисту порушених прав підприємства виникла необхідність переходу до розгляду справи в порядку загального позовного провадження з заміною неналежного відповідача ОСОБА_1 , на що суд першої інстанції належної уваги не звернув та в порушення вимог процесуального законодавства не розглянув заяву позивача про перехід зі спрощеного провадження до загального позовного провадження, що є підставою для скасування постановленого судового рішення.

Правова позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Розгляд справи апеляційним судом

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ДП «Адміністрація морських портів України» Хоменко О.В. просив апеляційну скаргу задовольнити.

Адвокат Багно Л.Ф., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , проти задоволення скарги заперечувала, вказавши про законність та обґрунтованість рішення суду від 15 вересня 2025року.

Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З позовної заяви ДП «Адміністрація морських портів України» та інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 червня 2021року було відкрито провадження у справі №766/8414/21 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою суду від 18 січня 2022року провадження у справі №766/8414/21 закрито.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 09 лютого 2022року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2022 року у справі за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно листа Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2024 року матеріали цивільної справи №766/8414/21 рахуються втраченими.

Статтею 488 ЦПК України передбачено, що відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

В постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

За положеннями статей 489, 490 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду. Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої, частини п`ятої статті 492 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження у випадку подання заяви про відновлення судового провадження, втраченого до закінчення судового розгляду.

У випадку, визначеному пунктом 1 частини четвертої цієї статті, суд роз`яснює заявнику право звернутися до суду з новим позовом в установленому цим Кодексом порядку. В ухвалі суду про відкриття провадження в новій справі у зв`язку з втратою незакінченого провадження обов`язково має бути зазначено про цю обставину.

Матеріали справи не містять інформації про те, що після визнання матеріалів справи №766/8414/21 втраченими Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" реалізувало своє право на відновлення втраченого судового провадження.

Фактично у жовтні 2024 року позивач повторно, за відсутності підстав, передбачених частинами четвертою, п`ятою статті 492 ЦПК України, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, що порушує принцип правої визначеності, адже у справі №766/8414/21 було постановлено судове рішення (ухвала про закриття провадження у справі від 18 січня 2022року).

У справі, що переглядається суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилко розглянув повторно поданий позов ДП "Адміністрація морських портів України" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, тобто спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (пункт 4 частини першої статті 257 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про скасування заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 вересня 2025року та залишення позовної заяви Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 382-384 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» задовольнити частково.

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 вересня 2025року скасувати.

Позов Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: В.В. Майданік

І.В. Склярська