Справа № 215/8602/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Науменко Я.О., за участю секретаря Оніщенко Ю.М., розглянувши згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2025 до суду надійшла зазначена позовна заява, в обґрунтування якої вказано, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору № 001 від 05.08.2019 отримала кредит у розмірі 5 800, 00 грн., який було збільшено до 21 281,48 грн. під 0 % річних строком на 12 місяців. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 03.06.2025 виникла заборгованість у розмірі 34 958,37 грн. Позивач просить суд стягнути вказану заборгованість та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн..

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, кредитних коштів не повернула, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість, яка станом на 03.06.2025 складає 34 958,37 грн., з яких: 21 157,85 грн. заборгованість за кредитом, 13 800,52 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. Відповідачці на адресу її місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, направлялися письмові вимоги (повідомлення), однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 34 958,37 грн., а також понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 23.12.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23.12.2025 розгляд справи було відкладено на 16.02.2026 у зв`язку з клопотанням відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд розглядати справу за відсутності свого представника, проти заочного розгляду справи не заперечує.

16.02.2026 відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, а саме за допомогою смс-повідомлення. Відзив на позовну заяву відповідач не подала, будь-яких клопотань на адресу суду від неї не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

05.08.2019 ОСОБА_1 (далі відповідач) підписала заяву № 001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої просила надати їй споживчий кредит на наступних умовах: сума кредиту 5 800,00 грн.. Підписанням заяви відповідач беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням зави підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах (а.с.7).

За змістом п. 2.1.1 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» договір визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг Банку з відкриття та обслуговування карткових рахунків, випуску карток, надання споживчого кредиту, овердрафту, кредитної лінії, використання системи «Інтернет-банкінг», сервісу «SMS-банкінг», послуги залучення коштів у вклад, надання у користування індивідуального банківського сейфу і персонального обслуговування (а.с.15).

Згідно з п. 2.2.1 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» договір вважається укладеним, а умови публічної пропозиції акцептованими клієнтом з моменту оформлення заяви на приєднання до договору за умови подання клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами договору (а.с.15).

Дата набрання чинності договору визначається заявою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами Договору та/або Заявою на приєднання до Договору (п. 2.2.2 Розділу І) (а.с.15).

Відповідно до п.2.2.5. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору (а.с.15).

Пунктом 2.4.1 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» визначено, що договір діє протягом невизначеного строку і може бути розірваний за ініціативою Банку або за ініціативою Клієнта у випадках закриття всіх Карткових рахунків та інших рахунків, відкритих за цим Договором, та/ або відмови від усіх послуг Банку (а.с.16).

Відповідно до п.5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти (а.с.18).

Згідно з п.5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором (а.с.18).

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором № 001 від 05.08.2019 виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачці кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 5 800,00 грн., який пізніше було збільшено до 21 281,48 грн. (а.с.9).

Користування відповідачкою кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 05.08.2019 по 03.06.2025, сформованою відділенням №4 ПУМБ в м. Кривий Ріг (а.с. 38-60).

Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 03.06.2025 її заборгованість складає 34 958,37 грн., з яких: 21 157,85 грн. заборгованість за кредитом, 13 800,52 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією.

05.06.2025 за вих. № KHO-44.2.1/795 позивачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на адресу відповідачки було надіслано письмову вимогу (повідомлення) про необхідність погашення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 34 958,37 грн. протягом 30 днів з моменту отримання листа, та попереджено, що у разі невиконання зазначеної вище вимоги, банк застосовує заходи примусового стягнення кредитної заборгованості (а.с.25-26).

Проте на виконання вказаної вимоги відповідач жодних дій для проведення повного розрахунку боргу не здійснила.

На підтвердження зазначеної заборгованості позивачем наданий розрахунок заборгованості станом на 03.06.2025 за договором № 001 від 05.08.2019 (а.с.30-37), які суд визнає достовірним, оскільки він не спростований відповідачкою, а матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості.

Згідно зі ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Положеннями ст. 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення.

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи є порушеним право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача не відповідає вимогам закону.

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2023 року у справі № 207/1892/18 констатував, що згідно з ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

11.03.2020 року постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 впроваджено дію карантину на території України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину(п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ).

24.02.2022 року Законом України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 -259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії (п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ).

У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені) нарахованих включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

01 липня 2023 року завершено дію карантину (Постанова КМУ № 651 від 27.06.2023). Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020 продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Кредитний договір № 001 укладено сторонами 05.08.2019. Кредитною карткою відповідач користувалась і здійснювала платежі, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку.

Оскільки позивач звернувся до суду 03.11.2025, тому строки позовної давності в даному випадку пропущені.

У суду відсутні докази того, що відповідач мала перешкоди для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості, оскільки вона не надала будь-яких доказів в розумінні положень ст. 76-81 ЦПК України на спростування обставин, на які посилається позивач; доказів про сплату відповідачем заборгованості за кредитним договором позивачу матеріали справи не містять, а тому з врахуванням наданих позивачем доказів, суд вважає доведеними посилання позивача на існування заборгованості відповідача перед позивачем за кредитними договорами у сумах, зазначених у розрахунках заборгованості.

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не виконала умови кредитного договору, тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість 34 958,37 грн., з яких: 21 157,85 грн. заборгованість за кредитом, 13 800,52 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи повне задоволення позовних вимог, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме 2 422 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 001 від 05.08.2019 у сумі 34 958 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 37 копійок, з яких: 21 157,85 грн. заборгованість за кредитом, 13 800,52 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією та сплачені при подачі позову судові витрати 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, а всього 37 380 (тридцять сім тисяч триста вісімдесят) гривень 77 копійок.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16 лютого 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», місцезнаходження за адресою: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя