Справа № 697/2668/23
Провадження № 6/697/4/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря с/з Шакало Л.С.,

представника заінтересованої особи адвоката Сіренка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів, Черкаської області заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Канівська міська рада Черкаської області про захист права власності, припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно побудованого гаражу та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Канівська міська рада Черкаської області про захист права власності, припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно побудованого гаражу та стягнення моральної шкоди.

В обгрунтування своєї заяви зазначив, що згідно рішення суду у справі, яке набрало законної сили заявника зобов`язано: Усунути порушення прав ОСОБА_2 як власника земельної ділянки та домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , знести самовільно побудований гараж частково на земельній ділянці ОСОБА_2 (кадастровий номер :01:003:0104).

З метою виконання рішення суду ОСОБА_2 звернулася в Канівський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з виконавчим листом.

Державний виконавець 30.12.2025 прийняв постанову № 79896921 про відкриття виконавчого провадження.

Про існування цієї постанови заявнику стало відомо 02.01.2026 шляхом отримання рекомендованого листа ішк: № R58.

Виконати на цей час рішення суду заявник не має можливості по-перше, через складні погодні умови, по-друге є особою, яка втратила працездатність та перебуває на пенсії, інших доходів не має, через що відсутня можливість виконати демонтажні дії самостійно, по-третє для виконання рішення суду необхідно укласти домовленості з будівельною організацією, для чого необхідні вільні кошти, яких на цей час заявник не має і потрібен час для їх накопичення.

З урахуванням всіх об`єктивних обставин та адекватного часу необхідного для виконання рішення суду в повному обсязі, заявник просить суд прийняти рішення про відстрочку виконання рішення суду до 01.06.2026, оскільки визначений за обставин справи кількісний часовий проміжок буде повністю достатнім для виконання рішення суду в повному обсязі.

Просить суд задовольнити заяву про відстрочку виконання рішення суду у справі № 697/2668/23 про усунення порушення прав ОСОБА_2 як власника земельної ділянки та домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести самовільно побудований гараж частково на земельній ділянці ОСОБА_2 (кадастровий номер :01:003:0104) на строк до 01.06.2026.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.01.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Канівська міська рада Черкаської області про захист права власності, припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно побудованого гаражу та стягнення моральної шкоди (т.2 а.с.162).

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець Канівського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області Київського МУМЮ України в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду клопотання з проханням розглянути справу без участі їх представника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, свої інтереси уповноважила представляти адвоката Сіренка О.В.

Представник заінтересованої особи адвокат Сіренко О.В. у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про відстрочку виконання рішення. Пояснив, що ОСОБА_1 не надав жодних доказів, які б свідчили про його скрутне матеріальне становище та щодо неможливості чи трудності при виконанні рішення. Просив відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Представник третьої особи Канівської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи за поданою заявою про відстрочку виконання рішення суду, суд виходить з наступних мотивів.

Судом встановлено, що в провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебувала справа № 697/2668/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Канівська міська рада Черкаської області про захист права власності, припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно побудованого гаражу та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.04.2025 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Канівська міська рада Черкаської області про захист права власності, припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно побудованого гаражу та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Вирішено усунути порушення прав ОСОБА_2 як власника земельної ділянки та домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) знести самовільно побудований гараж частково на земельній ділянці ОСОБА_2 (кадастровий номер :01:003:0104). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 138,02 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 009,18 грн. (т.2 а.с.28-39).

Постановою Черкаського апеляційного суду від 24.09.2025 апеляційну скаргу відхилено, рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.04.2025 залишено без змін (т.2 а.с.132-139).

24.12.2025 судом було видано виконавчий лист про «Усунення порушення прав ОСОБА_2 як власника земельної ділянки та домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) знести самовільно побудований гараж частково на земельній ділянці ОСОБА_2 (кадастровий номер :01:003:0104)». У виконавчому листі зазначено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 25.09.2028 (т.2 а.с.176-177).

29.12.2025 ОСОБА_2 звернулася до Канівського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з заявою про відкриття виконавчого провадження та просила прийняти до виконання виконавчий лист № 697/2668/23 від 24.12.2025 (т.2 а.с.175).

30.12.2025 старший державний виконавець Канівського відділу ДВС Шамсутдінова Ю.В. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження (т.2 а.с.152-зворот).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України вказано, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Питання відстрочення або розстрочення виконання судового рішення врегульоване також нормою статті 435 ЦПК України, якою передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435 ЦПК України).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 435 ЦПК України).

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України).

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, відстрочення виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 у справі № 916/190/18.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися цивільними судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 796/43/2018.

Обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 у справі № 9901/598/19, який згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, в обґрунтування заяви про розстрочення виконання судового рішення, заявником зазначено, що він є особою, яка втратила працездатність та перебуває на пенсії, інших доходів не має.

Проте, аргумент заявника про неможливість виконання рішення через його скрутне матеріальне становище суд не приймає до уваги, оскільки на підтвердження скрутного матеріального становища заявником не додано жодних доказів. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язань.

Крім того, щодо доводів ОСОБА_1 про необхідність укладення домовленості з будівельною організацією на що потрібен час та вільні кошти, суд зазначає, що заявником не надано до суду жодних належних доказів на підтвердження замовлення відповідних послуг, їх проведення, вартості та порядку затвердженого підрядником, а також не свідчать про їх об`єктивний характер, тобто такий, що не залежать від волі боржника і носять винятковий характер, як і не доведено, що відповідні дії унеможливлюють саме виконання відповідного рішення.

Додатково судом враховується, що про відповідний обов`язок з виконання рішення суду, у ОСОБА_1 виник починаючи з 24.09.2025, а саме, починаючи з ухвалення постанови Черкаського апеляційного суду від 24.09.2025, за наслідком чого рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.04.2025 набрало законної сили.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинялись дії спрямовані на виконання рішення суду, як і підготовчі дії, які можуть постати необхідними спрямованими на його виконання, матеріали справи не містять.

Слід також врахувати, що спір виник виключно з вини ОСОБА_1 , оскільки він самочинно здійснив будівництво гаражу частково на земельній ділянці ОСОБА_2 , що призвело до порушення її прав як власника земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0104, що і послугувало підставою для пред`явлення до нього позову.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України вказував, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

У рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012 (п.3 мотивувальної частини) значиться, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, п.40).

Європейський суд допускає, що тільки за виняткових обставин Договірні Сторони мають право, зокрема, втручатися у судові провадження з виконання судових рішень, однак таке втручання не повинне спричиняти перешкоди виконанню судового рішення, безпідставно його відстрочувати (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

Отже, виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи наведене в сукупності, враховуючи ступінь вини заявника, як відповідача, у виникненні спору, що безпосередньо встановлено судовим рішенням, яке підлягає до обов`язкового виконання, а також приймаючи баланс інтересів сторін, зважаючи на заперечення представника позивача ОСОБА_2 адвоката Сіренка О.В., мету виконання рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом стягувача, суд приходить до висновку, що заявником не надано суду належних доказів, які б могли підтвердити виняткові обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, за наслідком чого суд вважає відсутніми правові підстави для відстрочення виконання рішення суду, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 18, 81, 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Канівська міська рада Черкаської області про захист права власності, припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно побудованого гаражу та стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 16.02.2026.

Головуючий Б . К . Скирда