Справа № 314/3442/25
Провадження № 2/314/216/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в особі судді Кононенко І.О., секретар судового засідання Сараєва В.В., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 314/3442/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 якому просить стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором № 2311157 в розмірі 12393 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.08.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2311157. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів » передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №39 від 23.12.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12393 грн., з яких 7128 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 243,81 грн. сума заборгованості за відсотками, 4050- сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою, 971,19 грн.- комісія за надання позики. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 2311157 від 22.08.2024 в розмірі 12393 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати.

29.12.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позов згідно якого відповідач з позовом не погоджується з наступних підстав, в матеріалах справи не міститься копії договору факторингу між кредитором та позивачем у повному обсязі, у тому числі докази оплати договору факторингу та додатків до нього, щоб підтверджувало належність позивача як нового кредитора, відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення права вимоги на час або після його укладення, договір факторингу було укладено ще до виникнення первинних кредитних правовідносин між відповідачем та первинним кредитором у зв`язку з чим відбулося відступлення неіснуючих прав вимоги, також останній є військовослужбовцем, а тому у відповідності до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, що не враховано позивачем при нарахуванні заборгованості за кредитним договором, також зазначив, щодо неможливості стягнення штрафу та пені у період воєнного стану підлягають списанню кредитодавцем. Позивачем у позові не доведено правильності нарахування суми заборгованості, оскільки згідно кредитного договору строк дії позики складає 30 календарних днів, однак позивач нараховує проценти за користування кредитними коштами не у відповідності до положень ЦК України, правових висновків ВС та не у межах встановлених строків кредитування, позивачем завищений розмір денної процентної ставки , який не повинен перевищувати 1%. Нарахування позивачем комісії також є нікчемною умовою договору у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування» .

Дослідивши матеріали справ, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи таке.

22.08.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2311157, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

В подальшому, 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів » передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників.

На підтвердження чого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до ОСОБА_1 , а саме Договір факторингу №14/06/21, укладений ТОВ «ФК «ЄАПБ» з первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»14 червня 2021 року, Додаткові угоди № 2 від 28.07.2021 року, № 7 від 13.06.2022 та №45 від 23.12.2024 до Договору факторингу №14/06/21, акт прийому-передачі Реєстру боржників № 39 від 23 грудня 2024 року за договором факторингу від 14 червня 2021 року, Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 39 від 23 грудня 2024 року.

Відповідно до Реєстру боржників № 39 від 23.12.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12393 грн., з яких 7128 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 243,81 грн. сума заборгованості за відсотками, 4050- сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою, 971,19 грн.- комісія за надання позики.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором. Таким чином, має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 2311157 від 22.08.2024 в розмірі 30812,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ч.1 ст.1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового звернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Суд, дослідивши матеріали справи виходить з презумпції правомірності правочину вищезазначеного кредитного договору (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України).

Доводи відповідача про те, що Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників № 39 від 23.12.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, тобто, на момент укладення Договору факторингу, заборгованість у відповідача ОСОБА_1 була відсутня суд до уваги не приймає оскільки за змістом частини першоїстатті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам(чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) -штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142.

Так, відповідно до листа Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142 Міністерство інформує, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Також документами, які підтверджують призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Початком військової служби військовозобов`язаних є день призову на військову службу у районному військовому комісаріаті, а для резервістів - день зарахування до списків особового складу військової частини, про що робиться відповідний запис до військового квитка. Закінченням військової служби для резервістів та військовозобов`язаних є день виключення військовослужбовців із списків особового складу військової частини, про що робиться відповідний запис до військового квитка. Закінчення особливого періоду в Україні здійснюється у відповідності до рішення Президента України про демобілізацію, що визначається Указом Президента України.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, який був призваний на військову службу під час мобілізації, його статус підтверджується копією посвідчення Учасника бойових дій, виданого 18квітня 2024 року, довідкою військової частини НОМЕР_2 від 12 листопада 2025 року № 3190, відповідно до якої відповідач перебуває на військовій службі.

Ці обставини свідчать про наявність підстав, передбачених ст.14 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» для не нарахування санкцій та відсотків за договором позики.

Однак позивачем за даним договором позики, укладеним з ОСОБА_1 , було здійснене нарахування відсотків за користування кредитом.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних про те, що первісному кредитору та позивачу до дня звернення до суду з даним позовом були повідомлені відповідачем або відомі з інших джерел обставини щодо наявності підстав для застосування відносно відповідача пільг, передбачених законом.

На підставі досліджених доказів суд вважає доведеним, що первісний кредитор відповідно до умов укладеного з відповідачем електронного договору позики № 2311157 від 22.08.2024 року надав відповідачу в кредит грошові кошти в сумі 8100 грн., а останній був обізнаний про необхідність повернення кредиту у строки, передбачені умовами договору. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, вчасно кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим за кредитним договором у нього виникла заборгованість, яку у добровільному порядку не повернуто позивачу, яка становить згідно позовної заяви 7128 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у повному обсязі у сумі 7128 гривень.

Разом з тим, оскільки під час судового розгляду встановлено статус відповідача, як військовослужбовця, який має пільги, передбачені законом, суд приходить до висновку про безпідставне нарахування відсотків, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 4293,81 гривень.

Також, з матеріалів справи вбачається, що первісним кредитором здійснено нарахування комісії у розмірі 971,19 грн. Що стосується заявлених вимог, щодо стягнення заборгованості за нарахованою комісією, то суд вважає в цій частині позову необхідно відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Що узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, провадження №14-44цс21.

Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21).

Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах.

В пункті 2.4 договору позики № 2311157 від 22.08.2024 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаної відповідачем, встановлено комісію за надання позики в розмірі 14,86%, тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання та користування позикою, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач свої зобовязання за укладеним договором позики не виконав, наявна за вищевказаним договором заборгованість відповідачем до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за вищевказаним договором позики у розмірі 7128 грн. підлягає стягненню із відповідача на користь позивача у судовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 12393 грн, однак позов підлягає задоволенню на суму 7128 грн ( 7128 х100): 12393 ), тобто на 57 %, тому й сума судового збору, яка підлягає стягненню, складає (3028 х57):100 = 1725,96 грн.

Керуючисьст.12,81,141,263,265 ЦПК України, ст.,ст. 525, 526, 530, 629, 634, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ТАСкомбанк, ) заборгованість у розмірі 7128 (сім тисяч сто двадцять вісім) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ТАСкомбанк, ) судовий збір у розмірі 1725 (одна тисяча сімсот двадцать п`ять) грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Іван Олександрович Кононенко

17.02.2026