Справа № 203/4842/25
Провадження № 2/0203/284/2026
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

12 лютого 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участі секретаря Сердягіної О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Мальцевої І.М.,

представника відповідача Біжко Ю.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження в паперовій формі клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мальцевої Ілони Миколаївни про застосування заходів процесуального примусу у виді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального районного суду міста Дніпра знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Міністерство внутрішніх справ, Національна поліція України, Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ, адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, адміністрація Центрального району Дніпровської міської ради, про стягнення моральної шкоди.

21 січня 2026 року представником позивача адвокатом Мальцевою І.М. через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС подане клопотання про застосування заходів процесуального примусу до адвоката Біжко Юлії Олександрівни у вигляді штрафу та стягнення з Адвокатського бюро «Юлії Біжко» (, пр. Науки, 115, оф. 27, м. Дніпро) штрафу у сумі 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 9984,00 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що адвокат Біжко Ю.М. достовірно знаючи про те, що адвокат Мальцева І.М. є учасником справи, якому вона зобов`язана відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 178, ч.9 ст. 83 ЦПК України надсилати до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» заяви по суті справи та з процесуальних питань (відзив, про долучення доказів, про залучення третьої особи та ін.) всупереч ч.7 ст. 43 ЦПК України не надсилала такі документи і додатки до них, обмеживши можливість реалізації процесуальних прав всім учасникам прави, зокрема, на подання доводів і міркувань на спростування доводів сторони відповідача. Тому вказане свідчить про умисне систематичне зловживання адвокатом Біжко Ю.О. процесуальними правами як представника особи, яку представляє, що відображається у вигляді явної неповаги як до учасника справи адвоката Мальцевої І.М., так і до інших учасників справи та є проявом недобросовісності у користуванні нею своїми процесуальними правами.

В підготовчому засіданні представник позивача та позивачка підтримали своє клопотання та наполягали на його задоволенні, додатково вказавши, що представник відповідача, окрім наведеного, подає відповідні процесуальні документи напередодні узгодженої судом з учасниками дати засідання, а не завчасно, що є проявом неповаги до інших учасників процесу, позбавляє представника позивача завчасно навести свої доводи і підготуватись до засідання, а також змушує неефективно витрачати робочий час, оскільки клопотання про відкладення розгляду, не зважаючи на завчасно погоджену дату, подаються за день до засідання або у день засідання.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечувала тим, що жодних порушень процесуального закону не допускала, оскільки за вимогами абз. 1 ч.7 ст. 43 ЦПК України саме учасник справи, до яких ч.1 ст. 42, ст. 48 ЦПК України відносить позивача, відповідача, третіх осіб, зобов`язаний надати докази надсилання іншим учасникам справи заяв по суті справи та з процесуальних питань, поданих через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», тоді як представники сторін не є учасниками справи, а є учасниками судового процесу, тобто мають відмінний від сторін (позивача, відповідача, третьої особи) процесуальний статус. Усі подані через електронний кабінет документи надсилалися в електронний кабінет учасникам справи позивачці, третім особам та у визначені ЦПК України чи судом строки, тому просила суд відмовити в задоволенні клопотання представника позивача.

Треті особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в засідання представників не уповноважили та про відкладення розгляду не клопотали, у зв`язку з чим їх неявка не перешкоджає за ст. 223 ЦПК України вирішити вказане клопотання у їх відсутності.

Суд, розглянувши клопотання, вислухавши думку позивачки та представників сторін, приходить до наступного висновку.

Частинами 1, 2 ст. 143 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Частиною 1 ст. 144 ЦПК України передбачені види заходів процесуального примусу, якими є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ч.2 ст. 144 ЦПК України).

Згідно ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 148 ЦПК України передбачено, що у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

При розгляді даного клопотання, суд виходить з того, що зловживання процесуальними правами - це процесуальне правопорушення, яке характеризується в першу чергу умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що призводять до порушення процесуальних прав інших учасників процесу, з метою перешкоджання цивільному судочинству, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (застосування судом негативних юридичних наслідків, передбачених законом). Зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні дії, але робить це на шкоду іншим особам з метою, яка не співпадає із завданням цивільного процесу.

В ході розгляду клопотання судом не встановлені обставини умисного невиконання процесуальних обов`язків представником відповідача, зокрема, з направлення процесуальних документів представнику позивача, як і не встановлено обставин порушення будь-яких процесуальних прав позивача, представника позивача чи третіх осіб діями чи бездіяльністю представника відповідача, оскільки буквально ч.7 т. 43 ЦПК України зобов`язує у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, саме учасника справи надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи, тоді як до учасників справи ч.1 ст. 42 ЦПК України відносить лише сторін, тобто в розумінні ст. 48 ЦПК України позивача та відповідача, та третіх осіб, тоді як представників глава 4 розділу І у ст. 58 ЦПК України визначає у статусі учасників судового процесу.

Дійсно, частина 1 ст. 64 ЦПК України визначаючи повноваження представника вказує, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки, проте наведена норма не ототожнює сторону (позивача, відповідача) та представника у їх процесуальних правах та обов`язках.

За наведених обставин доводи представника позивача про зловживання процесуальними правами представником відповідача, умисне вчинення процесуальних дій на шкоду іншим учасникам судового процесу помилкові, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування заходів процесуального примусу у виді штрафу до представника відповідача адвоката Біжко Ю.О.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 143, 148, 258, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мальцевої Ілони Миколаївни про застосування заходів процесуального примусу у виді штрафу відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Колесніченко