УХВАЛА

13 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 643/12974/25

провадження № 61-1600ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Шевченко Дар`єю Станіславівною, на постанову Харківського апеляційного суду від 29 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , інші учасники: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал Сергій Володимирович, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФОРІНТ», боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 25 серпня 2025 року заяву задоволено.

Скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , установлене ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 05 листопада 2021 року у справі № 643/18930/21, провадження № 6/643/451/21.

Постановою Харківського апеляційного суду від 29 січня 2026 року ухвалу Салтівського районного суду міста Харкова від 25 серпня 2025 року скасовано.Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 залишено без задоволення.

08 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Ухвала суду першої інстанції щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 31-1 частини першої статті 353 ЦПК України).

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України після її перегляду в апеляційному порядку оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки це не передбачено пунктом другим частини першої статті 389 ЦПК України. Самостійним предметом перегляду у касаційному порядку не може бути і постанова апеляційного суду, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали.

ЦПК України не передбачено оскарження в касаційному порядку як ухвали суду першої інстанції щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, так і постанови суду апеляційної інстанції прийнятої за результатами перегляду зазначеної ухвали суду першої інстанції (див., зокрема, пункт 6 ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2022 року в справі № 754/11076/19 (провадження № 61-11567 ск 22)).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, №21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA G?MEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 29 січня 2025 року у справі № 643/12974/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко