У Х В А Л А

09 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 756/6911/24

провадження № 61-15874ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бордусенко Богдан Сергійович, на постанову Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про визнання правочинів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про визнання правочинів недійсними.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Оболонського районного

суду міста Києва від 10 грудня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено.

Визнано недійсним правочин, вчинений 02 червня 2020 року про відчуження ОСОБА_3 ОСОБА_4 автомобіля AUDI A3 2016 року випуску,

№ кузова НОМЕР_1 .

Визнано недійсним правочин, вчинений 17 червня 2021 року про відчуження ОСОБА_4 ОСОБА_1 автомобіля AUDI A3 2016 року випуску,

№ кузова НОМЕР_1 .

Стягнено з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 5 789 грн, по 1929 грн 66 коп. з кожного з відповідачів.

12 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бордусенко Б. С., засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року.

У касаційній скарзі представник заявника просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2025 року касаційну скаргу

залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2026 року продовжено заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Заявнику роз`яснено, що у разі неподання доказів поважності пропуску строку на касаційне оскарження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

На виконання вимог вказаної ухвали представник заявника надав до Верховного Суду клопотання про усунення недоліків касаційної скарги з доданими до нього матеріалами.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Так, зі змісту наданої представником заявника відповіді заступника голови Оболонського районного суду міста Києва від 22 січня 2026 року № 03/83/26Ж-18 вбачається, що в матеріалах справи відсутні докази вручення ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку або в електронному вигляді оскаржуваного судового рішення. Крім того, відповідно до відповіді Київського апеляційного суду

від 22 січня 2026 року № 06.2-01/96/2026 даних про надсилання ОСОБА_1 копії/електронного примірника постанови АСЕД «Апеляція» не містить.

Враховуючи обґрунтовані доводи про неотримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, касаційний суд задовольняє клопотання та поновляє заявнику строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року.

Відповідно до частини дев`ятої статті 394 ЦПК України ухвалу про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє не пізніше ніж через двадцять днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставою касаційного оскарження судового рішення визначено пункт 1

частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки апеляційний суд застосував норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 19 лютого 2021 року

у справі № 904/2979/20, від 01 березня 180/1735/16, від 18 квітня 2022 року

у справі № 520/1185/22, від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20,

від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17, від 11 листопада 2019 року

у справі № 337/474/14-ц, від 11 грудня 2023 року у справі № 463/13099/21,

від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22, від 14 травня 2024 року

у справі № 357/13500/18, від 09 вересня 2024 року у справі № 466/3398/21,

від 24 липня 2019 року у справі № 405/1820/17, від 07 жовтня 2020 року

у справі № 755/17944/18, від 26 квітня 2023 року у справі № 644/5819/20,

від 18 грудня 2024 року у справі № 916/379/23, постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16.

Крім того, підставою касаційного оскарження визначено порушення апеляційним судом норм процесуального права, оскільки суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання (пункт 5 частина третя статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Представником заявника подано клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови, яке мотивовано тим, що 02 жовтня 2025 року проведена реєстрація спірного транспортного засобу на ім`я ОСОБА_3

31 жовтня 2025 року головним державним виконавцем Оболонського

відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управлінняМіністерства юстиції України Духоборовою А. М. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 прийнятопостанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме вирішено описати та накласти арешт на транспортний засіб, що належить ОСОБА_3 . Оскільки в рамках зазначеного виконавчого провадження проводяться дії з реалізації спірного транспортного засобу, існують ризики того, що на момент скасування постанови апеляційного суду від 21травня 2025 року, відповідне майноможе бути реалізовано, що призведе до неможливості відновлення законних прав та інтересів ОСОБА_1 .

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваного судового рішення, касаційний суд дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання відсутні з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках (пункт 1

частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Касаційний суд діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, яке не передбачає процесуальної можливості зупинити виконання судового рішення, якщо воно не підлягає примусовому виконанню.

Постанова Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року підлягає примусовому виконанню в частині відшкодування судового збору, проте представником заявника не надано доказів виконання судового рішення у відповідній частині (постанови про відкриття виконавчого провадження).

У частині вирішення апеляційним судом вимог про визнання недійсними правочинів, то оскаржувана постанова у цій частині не підлягає примусовому виконанню, відтак правових підстав для зупинення її виконання немає.

Верховний Cуд звертає увагу, що примусове виконання судового рішення в іншій цивільній справі та накладення арешту на транспортний засіб не є правовою підставою для зупинення дії або виконання оскаржуваного судового рішення відповідно до статті 436 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року до їх закінчення розгляду в касаційному порядку слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бордусенко Богдан Сергійович, строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бордусенко Богдан Сергійович, на постанову Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року.

Витребувати з Оболонського районного суду міста Києва матеріали

справи № 756/6911/24за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про визнання правочинів недійсними.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бордусенко Богдан Сергійович, про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року до її закінчення розгляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська