Справа № 216/1893/25
16 лютого 2026 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Євтушенка О.І.,
секретаря судового засідання - Авдєєва М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу №216/1893/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
20 березня 2025 року представник ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» Варшавський К.А. звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою шляхом її подання через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» (зареєстровано 21.03.2025), у якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №602322795 від 21.12.2021 у загальному розмірі 49 580,66 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту - 9 853,90 грн.; заборгованості по відсотках - 39 726,76 грн.; а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 21.12.2021 між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (надалі - ТзОВ «МАНІВЕО», Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник, Відповідач) укладено Договір кредитної лінії №602322795 (надалі - Кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.1.1 Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі від 2 000,00 до 50 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності та платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти відповідно до умов Договору, його додатків та Правил надання грошових коштів у позику.
Строк дії Договору, відповідно до п.1.7, становить 5 років. ТзОВ «МАНІВЕО» виконало свої зобов`язання за Кредитним договором та надало Позичальнику кошти. Згідно з Розрахунком заборгованості, Позичальник використав кредитний ліміт у розмірі 12 127,90 грн. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань, Відповідач здійснював часткові платежі в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, що підтверджується Розрахунком заборгованості.
В подальшому Позичальник не виконав зобов`язання з повного повернення кредиту та сплати процентів у строки, передбачені Договором, що призвело до виникнення простроченої заборгованості.
Згідно з наданою Первісним кредитором інформацією, Позичальник раніше 1 раз оформлював кредитні договори з ТзОВ «МАНІВЕО», які були погашені, що підтверджує обізнаність Відповідача з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору.
28.11.2018 між ТзОВ «МАНІВЕО» та ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором №602322795 від 21.12.2021 перейшли до ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».
02.05.2024 між ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» (надалі - Позивач, Новий кредитор) укладено Договір факторингу №02/0524-01/01.02-11/24, відповідно до якого права вимоги за Кредитним договором №602322795 від 21.12.2021 були передані Новому кредитору. Станом на дату подання Позовної заяви Позичальник на користь Нового кредитора жодних платежів не здійснював, тому заборгованість за Договором складає: тіло кредиту - 9 853,90 грн.; проценти - 39 726,76 грн.; загальна заборгованість - 49 580,66 грн.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2025 року матеріали позовної заяви передано для розгляду за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Матеріали справи надійшли до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 28.08.2025 та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передані у провадження судді Євтушенка О.І.
Ухвалою суду від 29 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Представник позивача - Варшавський К.А. про свою участь в судовому засіданні не заявив, згідно з клопотанням, викладеним у прохальній частині позову (п.3 а.с.9), просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи у суді була належним чином повідомлена усіма способами, передбаченими процесуальним законодавством та ст.128 ЦПК України. Своїм правом на подання відзиву на позов не скористалась.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також належне повідомлення відповідача та відсутність відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що 21.12.2021 між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник, Відповідач) укладено Договір кредитної лінії №602322795 (Кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, передбаченому ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».
Позичальник ОСОБА_1 пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТзОВ «МАНІВЕО» та направила заявку на отримання кредиту. Кредитодавець у відповідь надав Кредитний договір для ознайомлення та одноразовий ідентифікатор №B8A7X8C4, який позичальник ОСОБА_1 ввела у систему, що в свою чергу засвідчило факт укладення договору.
Відповідно до умов Кредитного договору, ТзОВ «МАНІВЕО» надало Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на суму 12 127,90 грн., зобов`язавшись діяти на умовах строковості, зворотності та платності. Позичальник взяв на себе обов`язок повернути суму кредиту та сплатити проценти відповідно до умов договору, його додатків та правил надання грошових коштів у позику. Строк дії договору становив 5 років.
Крім того, судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 частково здійснювала платежі, що свідчить про визнання нею боргу, однак не виконала зобов`язання з повного повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки, що призвело до виникнення простроченої заборгованості.
Попередній досвід позичальника ОСОБА_1 з кредитами ТзОВ «МАНІВЕО», які були погашені, підтверджує її обізнаність з процедурою оформлення та виконання кредитних договорів.
Суд також встановив, що 28.11.2018 права вимоги за Кредитним договором №602322795 від 21.12.2021 були передані від ТзОВ «МАНІВЕО» до ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу №28/1118-01, а 02.05.2024 - від ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» (Новий кредитор) на підставі договору факторингу №02/0524-01/01.02-11/24.
Станом на дату подання позовної заяви позичальник ОСОБА_1 на користь Нового кредитора жодних платежів не здійснила, у зв`язку з чим сума заборгованості за Кредитним договором становить: тіло кредиту - 9 853,90 грн.; проценти - 39 726,76 грн.; загальна заборгованість - 49 580,66 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 не виконала своїх обов`язків за Кредитним договором та допустила прострочення платежів.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти.
У силу ст.ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається.
Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання за Кредитним договором не виконувала належним чином. З наданого позивачем розрахунку станом на 27.06.2023 та виписки по рахунку за період з 23.12.2021 до 27.06.2023 вбачається, що позичальник здійснила окремі платежі на погашення кредиту, а саме: 24.12.2021 - 2 274,00 грн. на тіло кредиту та 26,00 грн. на проценти; 04.01.2022 - 297,56 грн. на проценти; 09.02.2022 - 35,00 грн. на проценти; 05.03.2022 - 05,00 грн. на проценти; 09.07.2022 - 75,00 грн. на проценти. Відповідно, повного виконання зобов`язань за Кредитним договором не відбулося, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
Кредитна заборгованість почала поступово переходити в прострочену, та станом на 27.06.2023 вона склала 49 580,66 грн., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 9 853,90 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 39 726,76 грн.
Заявлену суму суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим розрахунком заборгованості, з яким суд погоджується, оскільки він не викликає сумнівів в його достовірності та належності як доказу. Доказів в спростування цього відповідач ОСОБА_1 суду не надала.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Судом встановлено, що 28.11.2018 права вимоги за Кредитним договором №602322795 від 21.12.2021 були передані від ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу №28/1118-01, а 02.05.2024 - від ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» (Новий кредитор) на підставі договору факторингу №02/0524-01/01.02-11/24.
Суд зауважує, що належне підтвердження відступлення права вимоги (цесії) включає в себе наявність договору про відступлення права вимоги, який має бути укладений у письмовій формі та містити істотні умови, а також докази передачі права вимоги, такі як акти, накладні, або інші документи, що підтверджують факт передачі.
За обсягом наданих позивачем доказів, суд вважає доведеним факт відступлення прав вимоги за кредитним договором №602322795 від 21.12.2021, укладеним із ОСОБА_1 , адже договори факторингу та додатки до них, наявні у матеріалах справи, підтверджують належний перехід прав вимоги до відповідача від первісного кредитора ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а надалі - від ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТзОВ «СВЕА ФІНАНС», і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512 та ст.513 ЦК України, що визначає правомірність звернення ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» до суду з вимогами до ОСОБА_1 як дійсним кредитором. Після відступлення права вимоги жодних додаткових нарахувань на суму боргу дійсним кредитором не здійснювалось, відтак вимоги заявлено на суму станом на 27.06.2023.
Підсумовуючи вищевикладене, проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановивши обставини неналежного виконання ОСОБА_1 кредитно-договірних зобов`язань, істотність їх порушення, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №602322795 від 21.12.2021 у загальному розмірі 49 580,66 грн.
Приходячи до такого висновку, суд вважає за доречне зауважити, що обираючи варіант поведінки, позичальник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими, а його поведінка повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний позичальник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2 422,40 грн. з огляду на ухвалення рішення на користь позивача.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №602322795 від 21.12.2021 у загальному розмірі 49 580,66 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту - 9 853,90 грн.; заборгованості по відсотках - 39 726,76 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» 2 422,40 грн. судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Відомості про сторін:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , (знята з обліку 22.11.2023).
Заочне рішення у справі складено та підписано без проголошення 16 лютого 2026 року
Суддя О.І. Євтушенко