КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-з/824/75/2026
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2026 року місто Київ
справа №376/2875/24
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
суддів: Ратнікової В.М., Рейнарт І.М.
розглянув у порядку письмового провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 - Погребняк а Володимир а Олексійович а про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою позивача Приватного підприємства «Новагрос» на рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 травня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Ловінської С.С., у справі за позовом Приватного підприємства «Новагрос» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
У вересні 2024 року позивач ПП «Новагрос» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 32 170,00 грн. та судові витрати.
Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 15 травня 2025 року у позові ПП «Новагрос» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ПП «Новагрос» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2025 року апеляційну скаргу позивача ПП «Новагрос» задоволено частково.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 травня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ПП «Новагрос» до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП «Новагрос» матеріальну шкоду (франшизу) у розмірі 3200 грн. та судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 757 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

10 грудня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - Погребняк В.О. через систему «Електронний суд» подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ПП «Новагрос» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу адвоката у сумі 30000 грн.

В обґрунтування вимог заяви посилався на те, що 26 серпня 2025 року ним було подано відзив на апеляційну скаргу позивача ПП «Новагрос» на рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 травня 2025 року, в якому було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв'язку із розглядом справи становить 20000 грн.

Вказував, що правова допомога ОСОБА_1 в даній цивільній справі надавалась відповідно до умов договору про надання правової допомоги №3/20-1/ас від 20 січня 2025 рокута відповідачем здійснено оплату правової допомоги адвоката, що відповідно до ст.133 ЦПК є судовими витратами.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення порядку розподілу судових витрат та судового збору» від 18 червня 2025 рокувнесено зміни до ЦПК України та ч.3 ст.270 викладено в такій редакції: суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути заяву про відшкодування судових витрат без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів вважає, що заява представника відповідача ОСОБА_1 - Погребняк а В.О. про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев'ятої статті 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п'ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»від 05 липня 2012 року №5076-VIдоговір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 29 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов'язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об'єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язаний (зобов'язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов'язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36),від 23 січня 2014 року у справі «East/West AllianceLimited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічнийправовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача ОСОБА_1 - Погребняк В.О. у відзиві на апеляційну скаргу позивача вказував на те, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу становить 20000 грн. Докази понесення витрат будуть надані після проведення оплати.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником відповідача ОСОБА_1 - Погребняк В.О. надано копії: договору про надання правничої допомоги №3/20-1/ас від 20 січня 2025 року; акту №1 від 16 травня 2025 року до договору про надання правничої допомоги; розрахунку №1 витрат на правничу допомогу на підставі договору від 20 січня 2025 року; акту №2від 05 грудня 2025 року про надання правничої допомоги; розрахунку №2 витрат на правничу допомогу на підставі договору від 20січня 2025 року.

З розрахунку №1 витрат на правничу допомогу вбачається, що на виконання умов договору про надання правової допомоги від 20 січня 2025 року АБ «Погребняк В.О.» надало ОСОБА_1 наступні послуги:

надання юридичної консультації: аналіз ситуації, попередній правовий висновок, визначення правової позиції, рекомендації - 1500 грн.;

підписання договору про надання правничої допомоги: підготовка тексту договору, погодження умов, оформлення та підписання - 500 грн.;

поїздка до м. Сквира Київської області та ознайомлення з матеріалами справи у суді: отримання доступу до справи, перегляд та сканування документів - 2000 грн.;

підготовка та подання відзиву на позовну заяву: аналіз правової позиції позивача та правових підстав позовних вимог; опрацювання процесуальних норм щодо змісту та вимог до відзиву опрацювання релевантної судової практики Верховного Суду та Великої Палати ВС щодо визначення належного відповідача у справах про відшкодування шкоди, спричиненої ДТП; формування та викладення аргументів щодо наявності страхового покриття за полісом ОСЦПВ: підготовку структурованого тексту відзиву з юридичною аргументацією, посиланнями на законодавство та судову практику, складання прохальної частини, оформлення та подання документа до суду - 4000 грн.;

участь адвоката в судовому засіданні 12 лютого 2025 року: прибуття до суду, участь у розгляді справи - 4000 грн.;

участь адвоката в судовому засіданні 19 березня 2025 року: прибуття до суду, участь у розгляді справи - 4000 грн.;

участь адвоката в судовому засіданні 24 квітня 2025 року: прибуття до суду, участь у розгляді справи - 4000 грн.;

участь адвоката в судовому засіданні 15 травня 2025 року: прибуття до суду, участь у розгляді справи - 4000 грн.;

Загальна сума наданих послуг становить 24000 грн.

Відповідно до розрахунку №2 витрат на правничу допомогу, АБ «Погребняк В.О.» надало ОСОБА_1 наступні послуги:

підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу: аналіз підстав апеляційного оскарження, добір норм матеріального та процесуального права, формування правових аргументів щодо збереження рішення суду першої інстанції, складання структурованого документа з посиланнями на законодавство та судову практику, оформлення та подання до апеляційного суду - 4000 грн.;

підготовка та подання заяви про прискорення розгляду справи: аналіз стану провадження, визначення обґрунтованих підстав для прискорення, формулювання юридичних аргументів, складання та оформлення відповідної заяви, подання до суду та контроль її реєстрації - 2000 грн.

Загальна сума наданих послуг становить 6000 грн.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі №161/5317/18 містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача ОСОБА_1 - Погребняк В.О. не було надано до суду першої інстанції доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в суді першої інстанції. Такі докази були надані в суд апеляційної інстанції, отже витрати на правову допомогу понесені в суді першої інстанції у розмірі 24000 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Від позивача будь-яких заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу понесених відповідачем в суді апеляційної інстанції не надходило.

Оскільки апеляційну скаргу позивача задоволено частково, а тому відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені відповідачем за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягають розподілу пропорційно відповідно до задоволеної частини позовних вимог.

З огляду на вищевикладене,колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ПП «Новагрос» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5403 грн.

Керуючись ст.ст.133, 141, 268, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - Погребняк а Володимир а Олексійович а про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з Приватного підприємства «Новагрос», , адреса: Київська область, Білоцерківський район, с. Дулицьке, вул. Хліборобів, 10В на користь ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 5403 грн.

В решті вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Головуючий:

Судді: