Справа №519/2581/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

17.02.2026 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі судді Москаленко І.О., за участі секретаря судових засідань Коршак Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом: за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) до АТ «Одеський припортовий завод» (адреса реєстрації 65481, Одеська область, м. Південне, вул. Заводська, буд.3) про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати та середній заробіток за час затримки виплати заробітної платі, негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи на стадії ухвалення судового рішення, ухвалив рішення про таке:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1.01 грудня 2025 до Південного міського суду Одеської області надійшла позовна заява, відповідно до якої Позивач просить суд стягнути з АТ «Одеський припортовий завод» невиплачену заробітну плату за липень - листопад 2023 та лютий-вересень 2025 у сумі 128 820,67 грн., компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати.

2.Позов мотивований тим, що за період роботи на підприємстві виникла заборгованість по заробітній платі, яка не сплачена на дату розгляду справи судом.

3.Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву.

ІІ. Процедура.

4.Ухвалою Південного міського суд Одеської області від 16.12.2025 було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

5.06.01.2026 від Відповідача до суду надійшла довідка про середній заробіток Позивача, яка витребовувалася судом.

6.У судове засідання 17.02.2026 сторони не з`явилися. Позивач просив розглянути справу за його відсутності.

7.Відповідач повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила.

8.Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені Судом

9.Судом встановлено, що ОСОБА_1 був працівником АТ "Одеський припортовий завод" та обіймала посаду слюсаря АТЦ, звільнений 12.09.2025 згідно наказу №381-К від 08.09.2025.

10.Зазначена обставина підтверджується витягом з наказу.

11.Згідно повідомлення про нараховані суми, належні працівникові при звільненні заборгованість АТ «Одеський припортовий завод» з виплати заробітної плати за липень - листопад 2023 та лютий-вересень 2025 становить 128 820,67 грн.

12.У день звільнення їй не була виплачена зазначена вище заборгованість, тому він просить стягнути з Відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у порядку ст. 117 КЗпП та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

ІV. Мотиви, з яких Суд дійшов висновків і закон, яким керувався Суд

13.Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом.

14.Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

15.Відповідно дост.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів -представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але нерідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та непізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

16.Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

17.Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

18.За затримку розрахунку при звільненні передбачена відповідальність відповідно до ст. 117 КЗпП України, якою визначено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

19.Крім того, у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

20.З викладеного вбачається, що передбачений ч. 1ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені уст. 116 КЗпП України.

21.Оскільки відповідач не довів, що порушення строків виплати заробітної плати сталося внаслідок непереборної сили, то, відповідно, він, як роботодавець, не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

22.Згідно довідки АТ «ОПЗ» №9 від 05.01.2026 середня місячна заробітна плата Позивача складає 15 082,95 грн, середньо годинна 96,76 грн.

23.Отже, Позивач був звільнений 12.09.2025, остаточний розрахунок підприємством до цього часу не проведений, а тому стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 13.09.2025 (наступний день за днем звільнення) по 17.02.2026 (дата винесення судового рішення).

24.Суд зазначає, що зазначений період не виходить за межі шести місяців, за які може бути стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку, що визначено ч.1 ст.117 КЗпП України.

25.З моменту звільнення по дату винесення судового рішення судом розраховано кількість днів затримки розрахунку при звільненні, а саме 158 дні. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 79 436,87 грн (15 082,95 грн середньомісячна зарплата /30 днів х 158 днів затримки).

V. Висновки суду.

Щодо стягнення заборгованості з заробітної плати

26.Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

27.На час розгляду справи представником Відповідача не надано до суду будь-яких доказів, щодо належного виконання зобов`язань з виплати заробітної плати Позивачу, спростування суми заборгованості чи будь-яких інших заперечень щодо задоволення позову. Надані Позивачем докази підтверджують наявність заборгованості з виплати заробітної плати позивачу, тому відповідно до ст. 83, 84, 177 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 128 820,67 грн.

Щодо стягнення суми середнього заробітку

28.Суд зазначає, що відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

29.Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

30.Враховуючи компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

31.Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповіднодост.117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

32.30 листопада 2020 року Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову у справі №480/3105/19, у якій в частині, що стосується виплати середнього заробітку за час затримки фактичного розрахунку, суд зазначив про те, що в разі виплати частини (не всіх) належних звільненому працівникові сум зменшується відповідно розмір відповідальності.

33.Виходячи із принципів справедливості та співмірності, враховуючи, що розмір заборгованості по заробітній платі позивача становить 128 820,67 грн, за затримку виплати якої відповідач несе відповідальність згідно зі статтею 117 КЗпП України, та яка на час винесення рішення не погашена, суд вважає за необхідне визначити до стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 25 000,00 грн. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих втрат, які розумно можна було б передбачити.

34.Суд вважає, що стягнення з відповідача повної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за даних обставин справи є несправедливим та може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам.

Щодо стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати

35.Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

36.Відповідно до ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплата суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

37.Оскільки, виплата з заборгованості заробітної плати не здійснювалася то, і компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є передчасною, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

38.Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 134/89/16-а, від 10 лютого 2020 року у справі № 134/87/16-а, від 05 березня 2020 року у справі № 140/1547/19, від 24 січня 2023 року у справі № 200/10176/19, від 11 серпня 2023 року у справі № 380/103/22.

39.З огляду на викладене, враховуючи те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати заявлено позивачем передчасно, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача провести індексацію невиплаченої заробітної плати відповідно до Постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003 р. за увесь період прострочення.

40.Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

41.Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці працівникам у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів (ст.1, ч.1 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

42.Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

43.Відповідно до наведених вище положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Закону України «Про оплату праці» позивач має безумовне право на отримання відповідної компенсації.

44.Поряд з цим, суд враховує, що відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

45.Згідно ст.3 зазначеного вище Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

46.Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

47.Оскільки, виплата з заборгованості заробітної плати не здійснювалася то, і індексація невиплаченої заробітної плати відповідно до Постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003 р. за увесь період прострочення є передчасною, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

48.Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі відмови в її виплаті або виплаті не в повному обсязі, позивач не буде позбавлений можливості звернутись до суду з відповідним позовом.

VІ. Розподіл судових витрат.

49.Враховуючи те, що спір виник в наслідок неправомірних дій відповідача, які виразилися в порушенні строків виплати заробітної плати, то судові витрати в цій частині позову слід покласти на відповідача.

50.Оскільки Позивачем подано позовну заяву через ЕСІТС, то згідно ч.3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

51.Отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн. за вимогу про стягнення невиплаченої заробітної плати та на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати.

52.Керуючись статтями 3, 12, 81, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов ОСОБА_1 до АТ «Одеський припортовий завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити частково.

2.Стягнути з АТ «Одеський припортовий завод» на користь ОСОБА_1 не виплачену заробітну плату в розмірі 128 820,67 гривень.

3.Стягнути з АТ «Одеський припортовий завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати звільненому позивачу в розмірі 25 000,00 грн з наступним відрахуванням (утриманням) при виплаті податків, обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України.

4.Стягнути з АТ «Одеський припортовий завод» на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн.

5.Стягнути з АТ «Одеський припортовий завод» в дохід держави судовий збір у розмірі 968,96 грн.

6.У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

7.Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

8.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

9.Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

10.Відповідач АТ «Одеський припортовий завод», місце знаходження за адресою: 65481, Одеська обл., м. Південне, вул. Заводська, буд. 3, .

Суддя Південного міського суду

Одеської області І. О. Москаленко