Справа № 452/4653/25
Провадження № 2/455/254/2026
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2026 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Івасенко С.М.

секретар судового засідання Бобельська Н.М.,

учасники справи не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

10.12.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Самбірського міськрайонного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований 15.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області, за актовим записом №388.

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казана І.С. справу передано до Старосамбірського районного суду Львівської області.

14.01.2026 року справа поступила до Старосамбірського районного суду Львівської області.

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 14 січня 2026 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.

Позивачка ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 06.02.2026 та 18.02.2026 рік, не з`явилася, не повідомила про причини неявки, від неї не надходило до суду заяви про розгляд справи за її відсутності та жодних інших заяв та клопотань.

Судову повістку про виклик до суду на 06.02.2026 рік суд скерував на адресу, зазначену позивачкою в позовній заяві. Конверт із судовою повісткою повернувся з відміткою »адресат відсутній за вказаною адресою».

Судову повістку про виклик до суду на 18.02.2026 рік суд скерував на адресу, зазначену позивачкою в позовній заяві. Суд своєчасно скерував судову повістку позивачці 09.02.2026 року.Згідно даних сайту АТ`Укрпошта» про відстеження рекомендованої кореспонденції (штрихкодовий ідентифікатор АТ «Укрпошта» R95), конверт із судовою повісткою ще 13.02.2026 року прибув до відділення с.Страшевичі, не був вручений позивачці і його подальша доля невідома. Направлення повістки рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки її отримання адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку - суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18). У справі "Гарячий проти України" (заява № 43925/18) ЄСПЛ вказав, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, стаття 6 не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за ненадіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому апеляційним судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Крім того суд скерував судову повістку про виклик до суду на 18.02.2026 рік СМС повідомленням на номер телефону, який позивачка власноручно зазначила в позовній заяві. Електроне сповіщення про судове засідання позивачка отримала 06.02.2026 року. Однак ніяк на нього не зреагувала, комунікацію із судом не здійснювала. Позиції щодо підтримки чи не підтримки свого позову не висловила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, пов`язані з неявкою позивачки в судові засідання, суд виснує про таке.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя. У разі їх безпідставного порушення передбачені процесуальні заходи судового реагування.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18 у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Верховний Суд наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Позивачка двічі підряд, тобто, повторно, не з`явився в судове засідання, призначені на 06.02.2026 та 18.02.2026 . Про причини не повідомила. Заяв та клопотань про проведення розгляду справи без її участі не подавала. Суд своєчасно повідомляв позивачку про місце, дату та час розгляду її справи. Позивачка мала достатньо часу для комунікації з судом. Спір у цій справі стосувався шлюбних відносин і без чіткої позиції позивачки щодо їх збереження чи припинення неможливо прийняти рішення про наявність чи відсутність підстав для припинення шлюбу.

Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи, що позивачка належним чином була повідомлена про судові засідання, двічі поспіль не з`явилися, заяви про проведення розгляду справи за її відсутності не надала, настали підстави для залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», заява № 11681/85, пункт 35, від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).

Заявник із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи. У разі відсутності обставин непереборної сили, ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу судового провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.

Наведене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18

Суд вважає такий захід пропорційним і необтяжливим для позивачки, адже повернення позову з цієї підстави не позбавляє її повторно звернутися до суду з цим самим позовом ( ч.2 ст. 257 ЦПК України). З огляду на наведене відсутні підстави вважати, що права позивачки на доступ до суду та справедливий судовий розгляд відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції будуть порушеними.

Керуючись п.3 ч.1 ст.257, ст. 258-260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачці, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені удень її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. М. Івасенко