Справа №464/380/26
пр № 2-о/464/94/26
У Х В А Л А

17 лютого 2026 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з участі заінтересованих осіб: орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрація Львівської міської ради, Комунальна установа «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради, орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про усиновлення дитини,

у с т а н о в и л а:

Заявники у письмовій формі звернулися до Сихівського районного суду м.Львова у порядку окремого провадження з заявою про усиновлення дитини.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду судової справи визначено суддю Тімченко О.В.

Суддя ухвалою від 05 лютого 2026 року заяву залишив без руху з наданням заявникам строку, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків заяви.

Ухвалу про залишення заяви без руху мотивовано наступним.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлення їхнього піклування, відповідно до ст.310 ЦПК України подається до суду за місцем їх проживання.

Як передбачено ст.311 ЦПК України, до заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи:

1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя;

2) медичний висновок про стан здоров`я заявника;

3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи;

4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням;

5) інші документи, визначені законом.

У силу положень ст.312 ЦПК України суддя під час підготовки справи про усиновлення дитини до розгляду вирішує питання про участь у ній як заінтересованих осіб відповідного органу опіки та піклування, а у справах, провадження в яких відкрито за заявами іноземних громадян, - уповноваженого органу виконавчої влади.

Орган опіки та піклування повинен подати суду висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини.

До висновку органу опіки та піклування мають бути додані:

1) акт обстеження умов життя заявника, складений за місцем його проживання;

2) свідоцтво про народження дитини;

3) медичний висновок про стан здоров`я дитини, про її фізичний і розумовий розвиток;

4) у випадках, встановлених законом, згода батьків, опікуна, піклувальника дитини, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, а також самої дитини на усиновлення.

Суд у разі необхідності може вимагати подання інших документів.

У ст.212 СК України міститься положення, що не можуть бути усиновлювачами особи, які:

1) обмежені у дієздатності;

2) визнані недієздатними;

3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;

4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини;

5) мають психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин, наявність яких встановлено на підставах, передбачених Законом України "Про психіатричну допомогу" та іншими законами України, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України;

6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами;

7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу);

8) мають захворювання, розлади або стани, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, які встановлені за результатами медичного огляду, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України;

9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини;

10) були засуджені за злочини проти основ національної безпеки України, кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а також за злочини, передбачені ст.ст.164, 166, 167, 169, 181, 187 КПК України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень;

11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду;

12) є особами без громадянства;

13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем;

14) вчинили домашнє насильство, насильство за ознакою статі та до них було застосовано адміністративне стягнення за його вчинення;

15) є громадянами держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції;

16) перебувають у шлюбі з громадянином держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.

Вищенаведених вимог заявники при зверненні до суду не дотрималися та до заяви не долучено доказів:

місця проживання/реєстрації малолітньої дитини;

підтвердження/спростування фактів щодо обмеження у дієздатності чи визнанні заявників недієздатними;

підтвердження/спростування фактів позбавлення заявників батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;

підтвердження/спростування фактів, що заявники були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини;

підтвердження/спростування фактів, що заявники зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами;

підтвердження/спростування фактів, що заявники вчинили домашнє насильство, насильство за ознакою статі та до них було застосовано адміністративне стягнення за його вчинення.

Звертаючись до суду у січні 2026 року, до заяви долучено акт обстеження умов проживання від 31 жовтня 2024 року та медичний висновок про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 20 серпня 2025 року, заповнений не в повному обсязі.

Тобто, до заяви не додано актуальних відомостей станом на січень 2026 року - на час звернення до суду із заявою про усиновлення малолітньої дитини.

Висновок про доцільність усиновлення малолітньої дитини також не містить перелічених вище відомостей та такі органом опіки та піклування не перевірялися.

Вимоги до оформлення висновку про доцільність усиновлення та його відповідність інтересам дитини затверджені наказом Міністерства соціальної політики України від 02 грудня 2019 року № 1696.

Висновок про доцільність усиновлення та його відповідність інтересам дитини має містити таку інформацію:

1. Дата і мета звернення заявників до служби у справах дітей.

2. Прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, місце проживання (країна проживання), інформація про працевлаштування осіб, які бажають усиновити дитину.

3. Відомості про взяття на облік кандидатів в усиновлювачі, наявність висновку про можливість бути усиновлювачами.

4. Відомості про перебування у шлюбі, наявність або відсутність судимості, стан здоров`я кожного із заявників, матеріальне та фінансове забезпечення сім`ї.

5. Мотиви усиновлення, наявність власних (усиновлених) дітей, позиція щодо їх виховання (у разі наявності усиновлених дітей зазначається інформація щодо стану їхнього здоров`я, розвитку, адаптації в сім`ї, результатів здійснення нагляду за дотриманням їхніх прав).

6. Умови проживання сім`ї, наявність чи можливість створення для усиновленої дитини окремої кімнати чи місця для відпочинку (у разі проживання власних дітей або інших членів сім`ї спільно із заявниками зазначається їхнє ставлення до усиновлення).

7. Прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, місце проживання (перебування) дитини, яку бажають усиновити.

8. Правові підстави для усиновлення дитини.

9. Обставини знайомства кандидатів в усиновлювачі з дитиною та встановлення з нею контакту.

10. Відомості про наявність у дитини, яку усиновлюють, рідних братів, сестер. Згода органу опіки та піклування на роз`єднання у разі перебування таких братів (сестер) на обліку для можливого усиновлення.

11. Наявність необхідних згод на усиновлення дитини (згоди батьків, самої дитини, опікуна (піклувальника), закладу охорони здоров`я або навчального закладу, де перебуває дитина).

12. Обізнаність із правами та обов`язками усиновлювачів, правовими наслідками усиновлення.

13. Відомості про вжиття всіх вичерпних заходів щодо влаштування дитини в сім`ю громадян України в разі її усиновлення іноземцями.

14. Інформація про оздоровлення дитини за кордоном у сім`ях іноземців.

15. Заключний висновок про доцільність усиновлення та його відповідність інтересам дитини.

Усупереч наведеним вимогам висновок про доцільність усиновлення не містить наступної інформації:

наявність власних (усиновлених) дітей, позиція щодо їх виховання (у разі наявності усиновлених дітей зазначається інформація щодо стану їхнього здоров`я, розвитку, адаптації в сім`ї, результатів здійснення нагляду за дотриманням їхніх прав);

у разі проживання власних дітей або інших членів сім`ї спільно із заявниками зазначається їхнє ставлення до усиновлення;

відомості про наявність у дитини, яку усиновлюють, рідних братів, сестер. Згода органу опіки та піклування на роз`єднання у разі перебування таких братів (сестер) на обліку для можливого усиновлення;

обізнаність із правами та обов`язками усиновлювачів, правовими наслідками усиновлення.

Ухвала про залишення заяви без руху оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень з додатковим відображенням в електронній формі програмними засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у тому числі з використанням мобільного застосунку Порталу Дія.

Заявникам ухвалу суду надіслано їх електронні адреси, про що свідчать довідки про доставку електронних листів.

Водночас зазначених у ухвалі недоліків заявниками не усунуто та не виправлено, відсутнє жодне реагування на ухвалу суду.

Наявність очевидних та суттєвих недоліків заяви перешкоджає відкриттю провадження у справі. Такий висновок зумовлюється не будь-яким свавільним небажанням суду розглядати звернення до суду, а лише невиконанням процесуальних вимог закону щодо форми та порядку подання заяви. Заявник складає та подає до суду (позовну) заяву, і саме на нього покладено процесуальним законодавством обов`язок її належного оформлення. Розгляд заяви, яка складена без дотримання передбачених ЦПК України вимог, не передбачений положеннями процесуального законодавства.

Саме такий висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 9901/258/20, від 23 лютого 2023 року у справі № 990/70/22, від 08 листопада 2023 року у справі № 120/969/23, що у порядку ч.4 ст.263 ЦПК України підлягає урахуванню при застосуванні норм права.

У ч.3 ст.185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням наведеного заяву слід вважати неподаною та повернути заявникам. Процесуальним наслідком такої бездіяльності як невиконання чинної ухвали суду є повернення заяви, адже згідно із ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Постановлення даної ухвали не перешкоджає доступу до правосуддя, оскільки згідно із ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. Схожа позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2023 року у справі № 120/969/23.

Дотримання правил судової процедури не є порушенням права на справедливий суд, адже у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст.185, 260, 261 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Заяву вважати неподаною та повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Повне судове рішення складено та підписано 17 лютого 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО