Справа № 216/5943/14-ц
Провадження № 4-с/216/1/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю:

секретарів судового засідання Авшаряна С.О., Сотнікової А.І.,

представника скаржника Мироненка С.М.,

представника стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 скаргу ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2025 року та уточнивши вимоги 21 травня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на постанову приватної виконавиці виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. про відкриття виконавчого провадження.

Скарга мотивована тим, що 25.03.2025 на адресу заявника надійшов рекомендований лист № 00 без повідомлення про вручення, в якому знаходилась постанова приватної виконавиці Макаренко А.С. про відкриття виконавчого провадження № 77480552 від 11.03.2025 про розгляд заяви стягувача АТ «Державний ощадний банк України» щодо примусового виконання виконавчого листа № 216/5943/14-ц, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 28.04.2025 стосовно стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором № 224 від 12.08.2008 в розмірі 32 480,11 грн.

Виходячи з інформації викладеної у виконавчому провадженні № 77480552 виконавчий лист № 216/5943/14-ц через печатку на виконавчому листі було повернуто 16.03.2016 невідомим державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби місті Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Вказана назва відділу виконавчої служби була запроваджена 25.03.2016, а до цього часу іменувалась як Центрально-Міським відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, тобто існує факт невідповідності зареєстрованої в ЄДРПОУ назви.

11.03.2025 приватна виконавиця Макаренко А.С. винесла постанову про відкриття спірного виконавчого провадження на підставі заяви стягувача від 11.03.2025, що суперечить приписам п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV, згідно з якою інші виконавчі документи можуть бути пред`явлені протягом року, що підтверджується записом у виконавчому листі. Виходячи з відмітки, яка міститься на копії виконавчого листа переривання строку відбулося за місяць до закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, тобто 16.03.2016, а отже виконавчий документ мав би бути пред`явлений до виконання до 16.04.2016 включно.

Відкриваючи виконавче провадження приватна виконавиця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. застосувала приписи Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 в редакції від 09.02.2025, який набув чинності лише 05.01.2017.

Крім того, приватна виконавиця Макаренко А.С. помилково посилалася на дату 21.06.2021, як дату повернення виконавчого листа без виконання, оскільки з копії виконавчого листа видно, що повернення виконавчого документу відбулося саме 16.03.2016.

25 вересня 2025 року ОСОБА_2 втретє звернувся до суду з уточненою скаргою, та як додаткові обставини зазначив те, що копія виконавчого листа додана до заяви АТ «Державний ощадний банк України», , не відповідає приписам ч.ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 06.02.2015, а саме: у виконавчому листі від 19.02.2015 стягувачем вказано ПАТ «Державний Ощадний Банк України» ТВБВ № 10003/0357 філія Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадний» з кодом , за яким обліковується в ЄДРПОУ Філія Дніпропетровське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» попри те, що в резолютивній частині рішення суду від 19.02.2015 були задоволені вимоги саме публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яке є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з кодом , за яким у ЄДРПОУ обліковується Філія - Дніпропетровське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», тобто невірно вказано найменування стягувача.

Виконавчий лист № 216/5943/14-ц засвідчений печаткою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що не відповідає опису гербової печатки, затвердженої Державною судовою адміністрацією України, та містить в собі ідентифікаційний код 26371359, що стало причиною його повернення 16.03.2016 державним виконавцем. Після цього, 13.12.2017 державною виконавицею Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області Жуковською Ю.В. було відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом, після чого 21.06.2022 повернено стягувачу у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та припинено стягнення заборгованості із заробітної плати, пенсії боржника.

Приватна виконавиця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 77480552, де стягувачем зазначила АТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», що не відповідає змісту резолютивної частини рішення.

Стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. Так, виходячи з відмітки, яка міститься на копії виконавчого листа, переривання строку державним виконавцем ВДВС Центрально-Міського району м. Кривого Рогу відбулося за місяць до закінчення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, тобто 16.03.2016, а отже після переривання строку виконавчий документ мав би бути повторно пред`явлений до виконання 15.03.2017 включно.

Неправомірні дії ОСОБА_4 призвели до стягнення з пенсійного рахунку заявника за період з 13.03.2025 по 29.08.2025 20 201,10 грн.

Посилаючись на вищевикладені обставини заявник просив суд визнати неправомірними дії приватної виконавиці виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 216/5943/14-ц виданого 28.04.2016 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дати його пред`явлення до виконання 16.04.2016, та стягнення виплат, які надходили на пенсійну карту від Пенсійного фонду України; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 77480552 від 11.03.2025; та зобов`язати повернути на пенсійну картку грошові кошти в сумі 20 201,10 грн.

Представник приватної виконавиці виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. Юхименко Ю.Ю. надав суду письмові заперечення на скаргу заявника. Як на підставу заперечень посилався на те, що Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (теперішня назва) було засновано 20.03.2007. Станом на дату повернення вперше стягувачу виконавчого листа 16.03.2016 назва даного відділу була Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, та була змінена лише 01.01.2020.

Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції інший відділ, який мав власне , та на даний час ліквідований.

На відмітці про повернення виконавчого листа 16.03.2016 проставлена печатка відділу з , та назва відділу на печатці відповідає реальній його назві на час такого повернення. Печатка цього ж відділу проставлена і на другій відмітці про повернення виконавчого документу стягувачу. На той час (21.06.2022) назва відділу іменувалася як Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Посилання заявника на застосування редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 року є юридично необґрунтованим, виконавець діяв правомірно на підставі чинної редакції закону на момент відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не був пропущений, оскільки діяла редакція закону, якою строки пред`явлення виконавчих документів до виконання становили 3 роки.

Найменування стягувача у виконавчому листі відповідає коду , що вказаний у резолютивній частині рішення. Вдруге виконавче провадження № 77480552 з виконання виконавчого листа 216/5943/14-ц приватною виконавицею виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. відкрито правомірно, виконавцем не виносилась постанова про звернення стягнення на пенсію боржника, та на адресу виконавця від АТ КБ «ПриватБанк» жодних документів, які б підтверджували заборону звернення стягнення коштів, що знаходяться на рахунку ОСОБА_2 не надходило. З огляду на безпідставні, та надумані доводи заявника, які слід розцінювати як зловживання процесуальними правами, просив суд відмовити у задоволенні скарги.

Представник АТ «Державний ощадний банк України» Трофімов С.Ю. у письмових запереченням на скаргу посилався на те, що виконавче провадження приватною виконавицею виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. відкрито правомірно, на підставі чинної на той час редакції Закону України «Про виконавче провадження», та відсутність пропущеного тримісячного строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання. На виконавчому листі № 216/5943/14-ц виданого 28.04.2015 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області значиться відмітка від 21.06.2022 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відтак, з дня повернення виконавчого листа № 216/5943/14-ц стягувачу 21.06.2022 поновлено строк його пред`явлення до виконання, що передбачено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

26 березня 2022 року набрав чинності Закон від 15.03.2022 № 2129-ІХ «Про внесення змін до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якого забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території адміністративно-територіальних одиниць, які тимчасово окуповані внаслідок військової агресії російської федерації, у період такої окупації. Проте, місце проживання боржника знаходиться у м. Кривому Розі.

Також, у виконавчому листі № 216/5943/14-ц зазначено є кодом Філії Дніпропетровське обласне управління акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», що діє від імені банку акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (). Просив суд відмовити заявнику у задоволенні скарги.

Заявник, представник заявника ОСОБА_5 , приватна виконавиця Макаренко А.С. у судове засідання не з`явилися.

Представник стягувача Трофімов С.Ю. просив суд відмовити заявнику у задоволенні скарги.

Вислухавши представника стягувача Трофімова С.Ю., дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Постановою приватної виконавиці виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. від 11.03.2025, відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 216/5943/14-ц, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 28.04.2015, про стягнення з ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , у солідарному порядку, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (): заборгованість за кредитним договором № 224 від 12.08.2008, яка станом на 07.08.2014, складає: 32 480 грн 11 коп. з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14 066 грн, прострочена заборгованість за відсотками 11 739,41 грн, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1 356,45 грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1 157,82 грн, 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу - 557,44 грн, 3% річних за несвоєчасну сплату процентів - 475,82 грн, втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення кредиту 1 631,63 грн, втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів 1 495,54 грн (а.с.2).

В ході слухання справи судом встановлено, що вищевказаний виконавчий документ № 216/5943/14-ц від 28.04.2015 знаходився на виконанні у державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області, та 21 червня 2022 року було повернено його на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення).

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісії по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явленні до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання строк встановлюється з дня повернення та становить три роки.

На виконавчому листі № 216/5943/14-ц міститься дві відмітки про повернення виконавчого листа стягувачу, кожного разу строк для пред`явлення виконавчого документа переривався та починався з початку. Останньою значиться відмітка 21.06.2022 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», строк був поновлений згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», та стягувач повторно пред`явив виконавчий лист до виконання 11.02.2025, тобто в межах строку, визначеного чинним законодавством.

Доводи ОСОБА_2 щодо невірно зазначеної назви відділу виконавчої служби є надуманими, оскільки теперішня назва Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з моменту його заснування змінювалась, та станом на відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 216/5943/14-ц, та повернення його стягувачу була зазначена вірно.

Також, безпідставні посилання ОСОБА_2 щодо невірного найменування стягувача у виконавчому листі, із зазначенням невірного коду ЄДРПОУ, позаяк ЄДРПОУ зазначено у виконавчому листі 09305480 є кодом Філії Дніпропетровського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», що діє від імені банку акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Зміна типу товариства з публічного на приватне та зміна найменування з публічного акціонерного товариства на акціонерне товариство не є зміною суб`єкта господарювання, а отже є однією юридично особою.

Окрім іншого, судом встановлено, що в рамках виконавчого провадження № 77480552 приватною виконавицею Макаренко А.С. не виносилась постанова про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_2 , останнім не надано суду доказів на підтвердження вказаної обставини, та стягнення з його пенсійного рахунку грошових коштів в сумі 20 201,10 грн, а відтак вказана вимога також є бездоказовою.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Зі змісту скарги ОСОБА_2 не встановлено неправомірності дії приватної виконавиці Макаренко А.С. під час виконання рішення суду, а обставини, як на підставу заперечень яких посилається заявник не містять обґрунтованих доводів щодо незаконності постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме: справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.258-260, 447-451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. про відкриття виконавчого провадження -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 26 січня 2026 року.

Суддя Ю.В. Онопченко