Справа № 2/593/89/2026
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"12" лютого 2026 р.

у складі: головуючої судді: Німко Н.П.

при секретарі судового засідання: Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем ОСОБА_2 . В обгрунтування позову зазначено, що 03 квітня 2017 року вона уклала шлюб із відповідачем, у якому народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери, що робить неможливим сумісне проживання; між ними часто виникають сварки і непорозуміння, протягом останніх трьох років вони проживають окремо.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з?явилася. Подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, просила проводити розгляд справи за її відсутності, понесені нею судові витрати стягнути з відповідача, прізвище на дошлюбне не змінювати. Вказала, що з 2023 року вони з чоловіком проживають окремо, перестали вести спільне господарство та припинили сімейно-шлюбні відносини.

Представник позивачки адвокат Прийдун В.М. у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв не подав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з?явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Надіслав на адресу суду заяву, у якій зазначив, що прибути у судове засідання не може, не заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки останні три роки вони з позивачкою фактично не перебувають у шлюбі.

Представник відповідача адвокат Горський О.І. у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій вказав, що ОСОБА_2 позов визнає, не заперечує щодо його задоволення; просив розгляд справи здійснювати за відсутності сторони відповідача.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивачки щодо вирішення справи, взявши до уваги заяву сторони відповідача про визнання позову, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав:

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. З ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд встановив такі факти:

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб 03 квітня 2017 року, зареєстрований у Виконавчому комітеті Шибалинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 03 квітня 2017 року.

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 16 травня 2018 року) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 31 травня 2022 року).

Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається із поданої суду заяви, відповідач позовні вимоги визнав.

У суду не виникло обґрунтованого сумніву, як щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, так і щодо добровільності їх визнання і таке визнання знайшло своє відображення у заяві сторони відповідача по суті справи.

Отже, суд вважає, що вказане визнання позову у цій справі не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та законних інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Із врахуванням обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, суд встановив, що сторони сімейних відносин не підтримують, їх шлюб розпався і відновленим бути не може, перебування у шлюбі носить формальний характер, сторони взаємно не бажають перебувати у шлюбі.

А тому, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін по справі розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, стягнути з відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 14, 76-78, 141,142, 200, 206, 258, 263-265, 268, 282, 284 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 109, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 квітня 2017 року Виконавчим комітетом Шибалинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, актовий запис №01.

Повернути позивачці ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, а саме 605 (шістсот п`ять гривень) 60 копійок, відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №18 від 15 жовтня 2025 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивачки ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять гривень) 60 копійок, сплаченого позивачкою при поданні позовної заяви судового збору.

Відомості про сторін у справі:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко