Справа №332/5940/25
Провадження №2/443/358/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 січня 2026 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., перевіривши матеріали позовної заяви акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Представник позивача АТ «Перший український міжнародний банк» Супрун Є.В. звернулась до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у сумі 35 065,37 грн та стягнути витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2025, цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.01.2026, цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю до Жидачівського районного суду Львівської області.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до ст. 27 ч. 1 ЦПК України позиви до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, як вбачається із матеріалів справи, адреса фактичного проживання відповідачки: АДРЕСА_1 , проте відповідно до відповіді на запит від 05.01.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо-переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери вбачається, що адреса фактичного проживання відповідачки: АДРЕСА_2

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Разом із цим, згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Зазначені норми вказують на те, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на певний період. Положеннями ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зазначену довідку віднесено до документів, що підтверджують місце проживання особи.

Відтак, приходжу до висновку, що цивільна справа за позовом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підсудна Жидачівському районному суду Львівської області.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, і підлягає залишенню без руху.

Статтею 177 ЦПК України визначено документи, що додаються до позовної заяви.

Згідно абз.2 ч.1 цієї ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Абзацом 1 ч.7 ст.43 ЦПК України визначено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Згідно абзацу другого цієї статті Кодексу такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи (абз.3 ч.7 ст.43 ЦПК України).

Відповідно до ч.8 ст.43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Позивач додав до позовної заяви доказ надсилання відповідачці копій поданих до суду документів, однак доданий доказ не відповідає положенням ст.43 ЦПК України, так як позовна заява та додані до неї документи надіслані відповідачці на адресу: вул. Арктична, 2, м. Запоріжжя, Запорізька область, однак як вбачається з відповіді щодо тримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери №2207986 від 05.01.2026, ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відтак приходжу до переконання, що позивач зобов`язаний надіслати відповідачці копію позовної заяви та додані до неї документи у паперовій формі листом з описом вкладення на адресу відповідачки ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , та надати суду доказ їх надсилання.

Згідно вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищезазначене дану позовну заяву слід залишити без руху, надавши строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://gd.lv.court.gov.ua/sud1307/.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Р.Г. Равлінко