УХВАЛА

16 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 2-352/11

провадження № 61-1449ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу

Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

від 08 жовтня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року у справі за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, визначення способу реалізації предмета іпотеки, стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: ОСОБА_2 ,

про розірвання іпотечного договору, та позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на розгляді перебуває справа № 2-352/11 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,

третя особа: ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, визначення способу реалізації предмета іпотеки, стягнення заборгованості

за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України», третя особа: ОСОБА_2 , про розірвання іпотечного договору, та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору недійсним.

06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подав зауваження на технічний запис

і протокол судового засідання, яке відбулось 09 червня 2025 року.

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалою від 08 жовтня 2025 року, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року, зауваження від 06 жовтня 2025 року

на технічний запис і протокол судового засідання від 09 червня 2025 року, подані відповідачем за первісним позовом ОСОБА_1 у справі № 2-352/11, залишив без розгляду.

29 січня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав

до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2025 року

та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року у зазначеній справі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини першої та другої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу,

що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає

її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У пунктах 2 та 3 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання

про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду

в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги,

про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення,

про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення

за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі,

про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції

з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ,

від 19 грудня 1997 року).

Системне тлумачення пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України та частини першої та другої статті 406 ЦПК України свідчить, що оскаржена ухвала

Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

від 08 жовтня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 рокупро зауваження на технічний запис і протокол судового засідання

не підлягають оскарженню окремо від рішення суду.

На підставі викладеного, згідно частини другої статті 406 ЦПК України, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року підлягає поверненню заявнику.

Вказана правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 20 жовтня

2025 року у справі № 161/2652/25.

Керуючись статтями 260, 389, 406 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року у справі

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,

третя особа: ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, визначення способу реалізації предмета іпотеки, стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: ОСОБА_2 , про розірвання іпотечного договору, та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору недійсним, повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко