ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1767/26 Справа № 172/1245/25 Суддя у 1-й інстанції - Корягін В.О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів: Пищиди М.М., Макарова М.О.,

за участю секретаря Піменової М.В.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, про встановлення факту, що має юридичне значення ,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Тернівського міського суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якій просила суд встановити факт належності їй трудової книжки серія НОМЕР_1 , дата заповнення 29.07.1985 року, з усіма записами у трудовій книжці.

В обґрунтування своєї заяви вказала на те, що 27.04.2025 року через особистий кабінет порталу Пенсійного фонду України вона направила заяву про призначення пенсії за віком, разом з документами, але 05.05.2025 року отримала відмову, на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 01.05.2025 у її особистому кабінеті порталу Пенсійного фонду України отримано відповідь від ГУ ПФУ в Луганській області на її заяву, щодо долучення скан-копії трудової книжки до пенсійної справи та відомості про роботу, у якій зазначено про необхідність привести трудову книжку у відповідність до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме відсутня повна дата народження на титульній сторінці. Нею направлявся електронний запит до Державного архіву Луганської області щодо документів підприємства на якому вона працювала, але отримала відповідь, що документи від підприємства на підконтрольну українській владі територію не надходили. Ворошиловоградська фабрика індивідуального пошиву та ремонту одягу Облпобутуправління, ліквідована, запис про виправлення тоді вноситься правонаступником, а в разі його відсутності вищою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі відсутності облархівом держархівом м.Києва. Встановлення факту належності трудової книжки потрібно для підтвердження наявного трудового стажу.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено частково.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , належить трудова книжка серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , 1965 року народження.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Крім того, апелянт зазначив проводити судове засідання без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

У відзиві ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа і смс-повідомлення та отримання документів в Електронному суді.

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність незявившихся сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки, заявниця зазначала, що їй належить трудова книжка серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , 1965 року народження, на 1 сторінці якої вказана неповна дата народження, а саме вказано лише рік її народження.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Жовтневим РВУМВС України в Луганській області 14 грудня 1999 року, зазначено - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Клінці Брянська область.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 15.02.1965 року вбачається, що ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Клінці Брянської області РРФСР.

Із свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_5 від 06 серпня 1988 року, вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 06 серпня 1988 року було зареєстровано шлюб Щастинською міськрадою Жовтневого району м.Ворошиловоград. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 .

Згідно диплому НОМЕР_6 від 22 липня 1985 року, вбачається, що він був виданий - ОСОБА_2 , про те що вона з 01.09.1983 року по 22.07.1985 року закінчила повний курс технічного училища за професією кравець жіночого легкого одягу з умінням робити ремонт і розкрій, та отримала кваліфікацію кравець жіночого легкого одягу з умінням робити ремонт і розкрій четвертого розряду.

Із трудової книжки серія НОМЕР_1 вбачається, що вона заповнювалася 29 липня 1985 року на ім`я ОСОБА_2 , в подальшому в трудовій книжці було змінено її прізвище на ОСОБА_4 , на підставі паспорту серії НОМЕР_7 від 04.11.1988 року, про що було здійснено відповідний запис (а.с.9 зворот). В графі дата народження вказано 1965 р., освіта - середня, професія кравець (портная л.пл.).

У трудовій книжці під записом №21 від 30.06.2022 року зазначено, що ОСОБА_1 звільнена за власним бажанням згідно ст.38 КзПП України ФОП ОСОБА_5 , який зареєстрований в м. Щастя Новоайдарського району Луганської області (а.с.13 зворот).

Відповідно до рішення № 76 від 05.05.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії за віком, на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки страховий стаж становить 29 років 2 місяці 25 днів, необхідний страховий стаж становить 32 роки.

З інформаційної виписки з особистого кабінету ПФУ ОСОБА_1 , вбачається, що при зверненні до ГУ ПФУ в Луганській області, ОСОБА_1 отримано повідомлення, щодо приведення трудової книжки у відповідність до вимог ведення та заповнення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (відсутня повна дата народження на титульній сторінці) (а.с.17,18).

Відповідно до довідки державного архіву Луганської області, документи з кадрових питань (особового складу), накази з особового складу, особові рахунки, відомості нарахування заробітної плати, зберігаються в архівних підрозділах юридичних осіб 75 років і не підлягають передачі до Держархіву. У разі припинення юридичної особи, документи з кадрових питань передаються правонаступнику або до архіву організації вищого рівня відповідної галузі, або до трудового архіву за місцем знаходження юридичної особи. Запитувані документи до Держархіву на підконтрольній українській владі території не надходили.

Задовольняючи заяву про встановлення юридичного факту, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що встановлення факту належності заявнику трудової книжки та записів у ній необхідно заявнику для подальшого оформлення пенсійної виплати, іншим способом це підтвердження здійснити неможливо.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. (ч.2 п.5 ст. 293 ЦПК України).

На підставі п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Даний факт має для заявника юридичне значення, іншим шляхом встановити його неможливо та встановлюється з метою подальшого оформлення пенсії.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до цієї Інструкції (п.2.11) відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Поряд із цим, як вбачається з трудової книжки серія НОМЕР_1 заповненої на ім`я ОСОБА_1 , дата народження заповнена неповністю, а лише її рік.

Отже, матеріалами справи встановлено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , заповнена 29 липня 1985 року належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів не приймає доводи апелянта про те, що задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту належності ОСОБА_1 трудової книжки серія НОМЕР_1 , дати заповнення 29.07.1985, з усіма записами у трудовій книжці, не потягне за собою будь-яких правових наслідків для призначення пенсії заявниці, оскільки весь трудовий стаж заявниці зараховано, згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 , дати заповнення 29.07.1985 (що склало 29 років 2 місяці 25 днів).

Колегія суддів враховує, що 05.05.2025 прийнято рішення №76 про відмову в призначені пенсії заявниці за віком, та рекомендовано повторне звернення на призначення пенсії з 01.01.2028 по 31.12.2028.

При зверненні до суду заявниця зазначала, що у зв`язку з тим, що заяви про призначення пенсії за віком розглядаються за принципом екстериторіальності (пункт 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1) не має жодної гарантії, що при поданні документів на призначення пенсії у подальшому буде зараховано трудовий стаж на підставі трудової книжки з помилкою на титульному аркуші.

А оскільки при зверненні до ГУ ПФУ в Луганській області, ОСОБА_1 отримано повідомлення, щодо приведення трудової книжки у відповідність до вимог ведення та заповнення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (відсутня повна дата народження на титульній сторінці), відповідно і визначено заінтересованою особою у справі - ГУ ПФУ в Луганській області.

Факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження та має для заявника юридичне значення, так як усуває розбіжності в юридичних документах для підтвердження її трудового стажу та надає їй право на призначення пенсії, та заявник не може іншим чином підтвердити цей факт, так як ФОП ОСОБА_5 зареєстрований в м. Щастя Щастинського району (Новоайдарського району) Луганської області, яка є тимчасово окупованою територією згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.12.2022 року».

Факт, про встановлення якого просить заявниця має юридичне значення для реалізації нею права на пенсійне забезпечення, і встановлення даного факту породжує для неї юридичні наслідки.

Чинне законодавство дійсно не передбачає можливості підтвердження трудового стажу судовим рішенням.

Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад: трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином проаналізувавши та надавши оцінку вищевказаним доказам у їх сукупності і взаємозв`язку колегія суддів приходить до висновку про доведеність факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , належить трудова книжка серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , 1965 року народження.

Відповідно до п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі Інструкція), зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки.

Відповідно до 2.8. Інструкції, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

З матеріалів справи вбачається, що останнім місце роботи заявниці є ФОП ОСОБА_5 зареєстрований в м. Щастя Щастинського району (Новоайдарського району) Луганської області, яка є тимчасово окупованою територією згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.12.2022 року», що фактично унеможливлює внесення даною юридичною особою змін у трудову книжку заявника щодо числа та місяця її народження.

Таким чином заявниця позбавлена можливості у позасудовому порядку, як це передбачено Інструкцією, вирішити питання про внесення виправлення у трудову книжку підприємством на якому вона працювала.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Заявник не оскаржує рішення органу Пенсійного фонду України про відмову в призначенні пенсії, не просить встановити факт перебування у трудових відносинах чи факт наявності його права на пенсію, а лише просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документа трудової книжки, що викликає лише юридичні наслідки, зокрема, виникнення права на зарахування періоду роботи до трудового стажу для призначення пенсії, що відповідає положенням ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Встановлення наявності трудового стажу буде вирішуватись органами ПФУ при наданні відповідних документів.

Факт відмови заявнику в призначенні пенсії за вислугу років через невідповідності в трудовій книжці не свідчить про наявність спору про право з урахуванням того, що заінтересовані особи не заперечували і не спростовували в суді факт належності вказаної трудової книжки заявнику.

Необхідно врахувати, що під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права ( постанова Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі № 761/16555/23 (провадження № 61-13311св23)).

Спору про право по даній справі суд не вбачає, виходячи з правової позиції Верховного суду, встановленої постановою останнього від 15 вересня 2021 року ( справа № 733/324/21, провадження № 61-11108св21).

Враховуючи, що встановлення факту належності трудової книжки серія НОМЕР_1 , з усіма записами у трудовій книжці має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на пенсійне забезпечення, оскільки зарахувати трудовий стаж за вказаною трудовою книжкою у подальшому може бути не можливо, у зв`язку з тим, що вона заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: відсутня повна дата народження на титульній сторінці, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення заяви.

Як убачається з оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд задовольнив заявлені вимоги заявниці лише в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме в частині встановлення факту належності заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки серія НОМЕР_1 .

Проте, суд зазначив, що її вимога щодо зазначення при встановленні юридичного факту належності трудової книжки допису - з усіма записами у трудовій книжці, не підлягає задоволенню, оскільки судом не встановлюються відомості про трудовий стаж заявниці, так як суд не вбачає спору щодо зазначених фактів, як заявлених передчасно.

Заявниця не оскаржувала рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року в частині відмови у задоволенні частини вимог її заяви.

Однак, апелянтом - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року оскаржується у повному обсязі, оскільки у прохальній частині апеляційної скарги просили рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити заявнику у повному обсязі.

Враховуючи вимоги ст 367 ЦПК України щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності спору щодо трудового стажу заявниці та у звязку з чим ухваленням рішення про відмову в частині вимог заяви щодо зазначення при встановленні юридичного факту належності трудової книжки допису - з усіма записами у трудовій книжці, як заявлених передчасно.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 лютого 2026 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: М.М. Пищида

М.О. Макаров