Провадження № 2/175/4003/25
"17" лютого 2026 р. с-ще Слобожанське
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Зубченка Б.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 11.10.2023 року Донецький державним університет внутрішніх справ уклав з ОСОБА_1 договір № 163/10-23 про розстрочення платежу витрат на утримання. Згідно умов укладеного договору позивач надав розстрочку на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у ДонДУВС строком на 12 календарних місяців з 11.10.2023 року до 10.10.2024 року. При цьому, всупереч укладеному договору відповідачем не здійснювалися платежі для погашення вказаної заборгованості по договору, не було надано ДонДУВС жодного доказу на спростування вказаної заборгованості чи заяви про відстрочення платежу або продовження дії договору. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за невиконання умов договору про розстрочення платежу.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.11.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його місця проживання. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, 11.10.2023 року Донецький державний університет внутрішніх справ уклав з ОСОБА_1 , договір №163/10-23 про розстрочення платежу витрат на утримання.
Відповідно до п.п. 1.1. договору, ДонДУВС надає ОСОБА_1 розстрочку на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у ДонДУВС строком на 12 календарних місяців з 11.10.2023 року до 10.10.2024 року.
Пунктом 1.2. договору передбачена сума витрат на утримання, яка складає 12 881 грн. 85 коп.
Відповідно до п. 1.3. договору, передбачено, що відповідач заборгованість погашає до 30 числа кожного місяця рівними частинами, за графіком: перший місяць (жовтень 2023 року) платіж у розмірі 1881,85 грн, всі наступні місяці платіж у розмірі по 1000 грн.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.
Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч.1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, судом було встановлено, що між сторонами було укладено договір про розстрочення платежу витрат на утримання № 163/10-23 від 11.10.2023 року, що підтверджує факт існування між сторонами договірних відносин, зокрема зобов`язання відповідача погашати борг з 11.10.2023 року до 10.10.2024 року.
При цьому відповідач всупереч умовам підписаного ним договору не здійснював своєчасну сплату розстрочених сум, тобто, свої зобов`язання за договором не виконав у повному обсязі, а тому сума витрат пов`язаних з утриманням у ДонДУВС не погашена.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.19, 27, 89, 141, 274-275, 280-289, 354, 355 ЦПК України,-
Позовну заяву Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. С. Журавель