ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/2267/25 Головуючий у 1-й інстанції: Хомик І.І.
Номер провадження: 22-ц/819/190/26 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.,

суддів: Майданіка В.В.,

Склярської І.В.,

секретар: Олійник К.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ПЛЮС",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 листопада 2025 року, ухвалене суддею Хомик І.І., в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бєліков Андрій Андрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ПЛЮС" про розірвання договорів оренди земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бєліков А.А., звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" (далі - ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ") про розірвання договорів оренди земельних ділянок.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0487, загальною площею 6.6142 га, що розташована на території Давидово-Брідської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

28 липня 2020 року між позивачем та ТОВ "ЮТС- АГРОПРОДУКТ" укладено договір оренди землі № 1600184, відповідно до якого право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0487, перейшло до ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ". 14 січня 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1600184-7, відповідно до якої орендар зобов`язався щорічно сплачувати орендну плату у розмірі 11,50 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 181 757 грн 42 коп., у строк з 01 серпня по 31 грудня кожного року, строк дії договору - до 31 грудня 2030 року.

Крім того, позивач є власником земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0486, загальною площею 0.8057 га, що розташована на території Давидово-Брідської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

28 липня 2020 року між позивачем та ТОВ "ЮТС- АГРОПРОДУКТ" укладено договір оренди землі № 1600185, відповідно до якого право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0486, перейшло до ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ". Згідно з умовами договору оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 9,03% від нормативної грошової оцінки землі, яка становить 2 259 грн 08 коп., у строк до 31 грудня кожного року, строк дії договору - до 30 листопада 2027 року.

Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань за договорами оренди, внаслідок чого позивачу не сплачено орендну плату за 2022-2024 роки.

Вважає, що систематична несплата орендної плати, невикористання земельних ділянок за цільовим призначенням та відсутність будь-яких дій з боку відповідача щодо виконання договорів свідчать про істотне порушення умов оренди, що є підставою для розірвання договорів оренди землі.

У зв`язку із зазначеним, просила суд:

- розірвати договір оренди землі від 28 липня 2020 року № 1600184 (зі змінами в редакції згідно додаткової угоди від 14 січня 2021 року), укладений між ТОВ "ЮТС- АГРОПРОДУКТ" та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 6,6142 га, з кадастровим номером :04:001:0487;

- розірвати договір оренди землі від 28 липня 2020 року № 1600185, укладений між ТОВ "ЮТС- АГРОПРОДУКТ" та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 0,8057 га, кадастровий номер :04:001:0486;

- стягнути з ТОВ "ЮТС- АГРОПРОДУКТ" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 27 травня 2025 року залучено до участі у справі співвідповідача ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС".

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 до ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", ТОВ "ПЕРЕМОГА-ПЛЮС" про розірвання договорів оренди земельних ділянок задоволено частково. Розірвано договір оренди землі від 28 липня 2020 року № 1600184 (зі змінами в редакції згідно додаткової угоди від 14 січня 2021 року), укладений між ТОВ "ЮТС- АГРОПРОДУКТ" та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 6,6142 га, з кадастровим номером :04:001:0487, з урахуванням договору купівлі-продажу від 17 квітня 2025 року № 1704/25-07, укладеного між ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" та ТОВ "ПЕРЕМОГА-ПЛЮС". Розірвано договір оренди землі від 28 липня 2020 року № 1600185, укладений між ТОВ "ЮТС- АГРОПРОДУКТ" та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 0,8057 га, кадастровий номер :04:001:0486, з урахуванням договору купівлі-продажу від 17 квітня 2025 року № 1704/25-07, укладеного між ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" та ТОВ "ПЕРЕМОГА-ПЛЮС". Стягнуто з ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на користь ОСОБА_1 витрати понесені на сплату судового збору в сумі 1 939 грн. Відмовлено у задоволенні вимог про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції врахувавши факт відчуження права оренди ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС", виходив з доведеності істотних порушень відповідачем умов договорів оренди земельних ділянок, а саме систематичного невиконання обов`язку зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки, недоведення відповідачем обставин непереборної сили за вказаний період і неможливості виконання умов договорів, а тому дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договорів оренди. Відмовляючи у стягненні судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, суд посилався на відсутність доказів на підтвердження понесення позивачами витрат, тому вважав такі вимоги недоведеними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 листопада 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки прийняв заяву про залучення співвідповідача ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС" без підтвердження належними доказами її направлення відповідачу, не повідомив ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС" про дату, час і місце судового засідання, не врахував того, що ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" є неналежним відповідачем у справі, що є підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позову. Суд неправильно застосував норми матеріального права, оскільки не врахував наявність обставин непереборної сили та об`єктивну неможливість використання земельної ділянки через її розташування на території, де ведуться бойові дії, потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами, що звільняє орендаря від сплати орендної плати. Суд не врахував висновки Верховного Суду та апеляційних судів щодо застосування норм права в подібних правовідносинах.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бєліков А.А., ваважала доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просила відмовити в задоволенні скарги.

В судове засідання апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що не перешкоджає її розгляду в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0487, загальною площею 6.6142 га, яка розташована на території Давидово-Брідської сільської ради Бериславського району Херсонської області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

28 липня 2020 року між позивачем та ТОВ "ЮТС- АГРОПРОДУКТ" укладено договір оренди землі № 1600184, відповідно до якого право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0487, перейшло до ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ".

14 січня 2021 року між позивачем та ТОВ "ЮТС- АГРОПРОДУКТ" укладено додаткову угоду № 1600184-7, відповідно до якої орендар зобов`язався щорічно сплачувати орендну плату у розмірі 11,50 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 181 757 грн 42 коп., у строк з 01 серпня по 31 грудня кожного року, строк дії договору - до 31 грудня 2030 року.

Крім того, позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0486, загальною площею 0.8057 га, яка розташована на території Давидово-Брідської сільської ради Бериславського району Херсонської області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

28 липня 2020 року між позивачем та ТОВ "ЮТС- АГРОПРОДУКТ" укладено договір оренди землі № 1600185, відповідно до якого право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0486, перейшло до ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ". Згідно з умовами договору оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 9,03% від нормативної грошової оцінки землі, яка становить 2 259 грн 08 коп., у строк до 31 грудня кожного року, строк дії договору - до 30 листопада 2027 року.

17 квітня 2025 року між ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" та ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС" укладено договір № 1704/25-23 відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок, на підставі якого право оренди, зокрема земельних ділянок, кадастровий номер :04:001:0487 та :04:001:0486, перейшло до ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС", номер запису про право (в державному реєстрі прав) - 37851066 та 37851120 відповідно.

Згідно з розпорядженням Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24 "Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили", до вказаного переліку додано ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ".

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження № 0000075 від 12 квітня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 438 КК України, 12 квітня 2022 року на підставі самостійного виявлення прокурором кримінального правопорушення до ЄРДР внесено відомості про те, що 09 квітня 2022 року приблизно о 12:00 годині невстановлені особи у військовій формі з території бази ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", яка розташована в селі Новорайськ Бериславського району Херсонської області, вивезли три одиниці сільськогосподарської техніки на загальну суму близько 1,5 мільйона гривень. Крім того, 17 червня 2022 року на підставі заяви ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" до ЄРДР у цьому ж кримінальному провадженні внесено відомості про те, що 24 лютого 2022 року російські військові проникли на територію підприємства за адресою: селище Новорайськ, вул. Промислова, 3, внаслідок чого працівники товариства були позбавлені доступу до свого майна. 23 квітня 2022 року з території підприємства було захоплено 11 одиниць мультикоптерів DJI Agras (CE), внаслідок чого підприємство втратило можливість обробляти земельні ділянки загальною площею 60 532,9902 га, розташовані у Херсонській області.

2. Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС" про розірвання договорів оренди земельних ділянок, посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки, що є істотним порушенням умов укладених між ними договорів оренди землі.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України).

Правилами частини першої статті 2 Закону України "Про оренду землі" визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З огляду на наведені правила абзацу першого частини другої статті 651 ЦК України як цивільне законодавство, так і земельне передбачає окремі приклади його застосування, що мають характер загальних для усіх цивільних відносин (у разі істотного порушення цивільного договору іншою стороною), а також характер спеціалізованих - для інших приватноправових договорів та для інших окремо застережених у законі видів порушень цивільних договорів (зокрема, окремі правила статті 141 ЗК України, застосовні до догорів оренди землі).

Спеціальними у врегулюванні розірвання договору оренди землі є приписи статті 32 Закону України "Про оренду землі", а також статті 141 ЗК України, пункт "д" частини першої якої передбачає, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

З наведеного можна зробити висновок, що приписи про підстави припинення права користування земельною ділянкою, визначені пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України (систематична несплата орендної плати), та правила частини другої статті 651 ЦК України, якими передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, співвідносяться як такі, що не суперечать одні одним, а навпаки - доповнюють одні одних.

Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23, провадження № 12-19гс24.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлено, що 28 липня 2020 року між позивачем та ТОВ "ЮТС- АГРОПРОДУКТ" укладено договір оренди землі № 1600184, щодо земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0487, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до якого, з урахуванням додаткової угоди від 14 січня 2021 року, ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" зобов`язалося, зокрема, сплачувати орендну плату у розмірі 11,50 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 181 757 грн 42 коп.

Крім того, встановлено, що 28 липня 2020 року між позивачем та ТОВ "ЮТС- АГРОПРОДУКТ" укладено договір оренди землі № 1600185, щодо земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0486, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до якого ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" зобов`язалося, зокрема, сплачувати орендну плату у розмірі 9,03% від нормативної грошової оцінки землі, яка становить 2 259 грн 08 коп.

Згідно з договором № 1704/25-23 відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок від 17 квітня 2025 року, укладеним між ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" та ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС" право оренди земельних ділянок, кадастровий номер :04:001:0487 та :04:001:0486, перейшло до ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС", номер запису про право (в державному реєстрі прав) - 37851066 та 37851120 відповідно.

Як на підставу розірвання договорів оренди землі позивач посилається на систематичне невиконання відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ"умов договорів, а саме несплату орендної плати за користування земельною ділянкою у 2022-2024 роках.

Відповідач ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ"визнав факт невиплати орендної плати за вказані періоди у строки передбачені договорами, при цьому посилався на те, що заборгованість з орендної плати за 2022-2024 року виникла виключно з обставин непереборної сили, пов`язаних з військовою агресією рф проти України, знищенням майна підприємства та неможливості провадження господарської діяльності, що об`єктивно унеможливило використання земельної ділянки та виконання обов`язку зі сплати орендної плати.

У свою чергу відповідач ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС", будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судові засідання не з`являвся, щодо позовних вимог заперечень не подавав, рішення суду першої інстанції не оскаржував.

Так, відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 922/2394/21 викладено висновок про те, що: "статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у своїй судовій практиці: постанови від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18 та від 09 листопада 2021 у справі № 913/20/21.

У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 686/16312/22 зазначено, що на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору в цивільних відносинах. Традиційно в цивільних відносинах форс-мажор є договірною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності. Проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту врегулювати свої відносини з врахуванням принципу свободи договору.

Загальновідомим є факт збройної (військової) агресії Російської Федерації проти України та окупація частини території України, в тому числі, частини Херсонської області.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, ЗУ "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжено та діє на даний час.

Встановлено, що спірні земельні ділянки розташовані на території Великоолександрівської ОТГ Бериславського району Херсонської області.

У період із 10 березня 2022 по 09 листопада 2022 року Великоолександрівська селищна територіальна громада перебувала під тимчасовою окупацією рф, що підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем доведено факт неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин, а саме існування форс-мажорних обставин, які перешкоджали йому виконати передбачений договорами обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2022 рік, оскільки земельні ділянки, що розташовані на території Великоолександрівської територіальної громади Херсонської області, яка в період з 10 березня 2022 року по 09 листопада 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією, а тому в цей період орендар був позбавлений можливості використовувати спірні земельні ділянки для отримання доходів, які є джерелом сплати орендної плати.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 червня 2025 року, справа № 610/941/24, провадження № 61-3633 св 25.

Разом з цим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника щодо наявності форс-мажорних обставин у період з 2023-2024 рік та безпідставними посилання на лист ТПП України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1.

Апеляційний суд зазначає, що лист ТПП України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Той факт, що ТПП України засвідчила відповідну форс-мажорну обставину сам собою не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань.

Воєнний стан, як обставина непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання. При цьому, наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 червня 2023 року у справі № 910/8580/22.

Посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка позбавлена можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином, для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Інша ж сторона договору може доводити лише невиконання/неналежне виконання договору контрагентом, а не наявність у нього форс-мажорних обставин (як обставин, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання). Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15 червня 2018 року у справі № 915/531/17, від 26 травня 2020 року у справі № 918/289/19, від 17 грудня 2020 року у справі№ 913/785/17, від 30 листопада 2021 року у справі № 913/785/17, від 07 червня 2023 року у справі№ 906/540/22).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" обмежилось лише посиланням на військові дії на території України та Херсонської області, зокрема, але не надало доказів на підтвердження того, які саме обставини вплинули на господарську діяльність підприємства та неможливість виконання умов спірного договору.

Так, доводи скаржника ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" про наявність обставин непереборної сили, тобто забруднення після деокупації території сільськогосподарських угідь вибухонебезпечними предметами, які унеможливили для відповідача проведення сільськогосподарської діяльності протягом 2023-2024 років є необґрунтованими, оскільки належних доказів обстеження спірних земельних ділянок на предмет їх забруднення вибухонебезпечними предметами, визнання непридатними суду не надано.

Наданий відповідачем витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей та реєстрацію кримінального провадження № 0000075 від 12 квітня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.438 КК України, лише підтверджує факт попереднього виявлення органом досудового розслідування обставин щодо протиправного заволодіння 09 квітня 2022 року невстановленими особами у військовій формі з бази ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" сільськогосподарської техніки вартістю 1,5 млн. грн, та захоплення 11 одиниць мультикоптерів, а не підтвердження таких фактів. При цьому, вказані обставини не свідчать про абсолютну неможливість виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаними договорами оренди.

Посилання скаржника на розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24 "Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили", не має правового значення у даній справі, оскільки зазначене розпорядження стосується періоду окупації Херсонської області у 2022 році та підлягало затвердженню на сесії обласної ради, що передбачено в пункті 2 цього документа.

Крім того, посилання на дані Інтерактивної карти ДСНС та віднесення території Великоолександрівської селищної територіальної громади до територій, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети, є безпідставними, оскільки потенційна небезпека, на яку посилається відповідач, не є доказом реальної неможливості обробітку конкретної земельної ділянки. У межах приватно-правових договірних зобов`язань, звільнення від їх виконання можливе лише за наявності обставин, які фактично унеможливлюють здійснення сільськогосподарської діяльності, що має бути підтверджено відповідними технічними висновками або іншим належними доказами.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення ним будь-яких дій, спрямованих на обстеження земельних ділянок з метою подальшого їх використання та виконання умов договору оренди, а також повідомлення позивача про неможливість використання земельної ділянки та наявність обставин непереборної сили.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання скаржника на позицію Верховного Суду, викладену у наведених ним постановах, оскільки правовідносини у цих справах та у справі, що переглядається апеляційним судом, не є релевантними.

При цьому, слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц виснувала, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду в кожній конкретній справі.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами існування форс-мажорних обставин, які б перешкоджали йому виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2023 та 2024 роки, що свідчить про систематичне невиконання умов договору оренди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23 (провадження № 12-19гс24) зазначено, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.

Отже, суд першої інстанції дійшов в цілому правильного висновку, що спірний договір оренди землі за вимогою позивача може бути достроково розірваний з підстав неналежного виконання умов договору, а саме систематичного невиконання обов`язків зі сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору.

Щодо доводів скаржника про відсутність в матеріалах справи доказів повідомлення про дату, час та місце розгляду справи ТОВ "ПЕРЕМОГА-ПЛЮС", суд зазначає наступне.

Згідно з частинами п`ятою-шостою статті 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Встановлено, що ТОВ "ПЕРЕМОГА-ПЛЮС" не виконало свого процесуального обов`язку щодо реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Згідно з частиною шостою статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до пункту першого частини сьомої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 27 травня 2025 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бєліков А.А., про залучення співвідповідача, залучено до участі у справі співвідповідача ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС". Копію ухвали суду від 27 травня 2025 року разом з судовою повісткою надіслано ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС" на адресу місцезнаходження юридичної особи, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, однак до суду повернувся конверт з рекомендованим повідомленням із зазначенням причини невручення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з пунктом четвертим частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС" вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання, однак в судове засідання не з`явилося, не повідомило суд про причини неявки, будь-яких заяв та клопотань не подавало.

Разом з цим, матеріали справи не мостять доказів повідомлення ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС" у наступні судові засідання.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Вбачається, що ТОВ "ПЕРЕМОГА-ПЛЮС" рішення суду, у тому числі з підстав неповідомлення належним чином про дату, час і місце засідання суду не оскаржувало, а відомостей про те, що ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" також представляє інтереси іншого співвідповідача в матеріалах справи відсутні.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18, провадження № 61-13667сво21, зазначено: "Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою".

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції з підстав неналежного повідомлення ТОВ "ПЕРЕМОГА-ПЛЮС", яке, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, не оскаржило рішення суду та не приєдналося до апеляційної скарги ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ".

Щодо доводів скаржника про те, що ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" є неналежним відповідачем у справі з огляду на відчуження права оренди земельної ділянки на користь ТОВ "ПЕРЕМОГА-ПЛЮС", суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини шостої статті 7 Закону України "Про оренду землі" у разі відчуження права оренди земельної ділянки таке право переходить до особи, на користь якої воно відчужене.

Згідно з частиною п`ятою статті 6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Згідно з умовами договору про відчуження (продаж) права оренди земельних ділянок № 1704/25-23, укладеного 17 квітня 2025 року між ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" та ТОВ "ПЕРЕМОГА-ПЛЮС", право оренди спірної земельних ділянок перейшло до ТОВ "ПЕРЕМОГА-ПЛЮС" на строк один рік.

Оскільки спірні правовідносини стосуються періоду 2022-2024 років, який передував відчуженню права оренди, позивач вірно визначив співвідповідачами ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" та ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС".

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" задовольнити частково, рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 листопада 2025 року в оскарженій частині змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення посилання на можливість використання відповідачем об`єкта оренди у період з березня по листопад 2022 року.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" задовольнити частково.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 листопада 2025 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на можливість використання відповідачем об`єкта оренди у період з березня по листопад 2022 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Головуючий Л.П. Воронцова

Судді: В.В. Майданік

І.В. Склярська