ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року

м. Харків

справа № 2-3347/11

провадження № 22-ц/818/1464/26

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря Волобуєва О.О.

Учасники справи:

заявник - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Земледар»

боржник - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Земледар» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2025 року у складі судді Смирнова В.А,-

УСТАНОВИВ:

У квітні 2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Земледар» звернулось до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 2-3347/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначено, що Дзержинським районним судом м. Харкова 11.11.2011 ухвалене рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, ухвалою суду від 11.07.2020 вирішено питання про заміну сторони новим кредитором - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Земледар», а тому останній є учасником виконавчого провадження. 08.12.2021 суд скасував постанову державного виконавця від 23.09.2015 про повернення стягувачу виконавчого листа № 2-3347/11 від 20.03.2012, однак державний виконавець оригінал виконавчого листа не повернув. 31 жовтня 23 ухвалою суду поновив заявнику строк для пред`явлення до виконавчого листа №2-3347/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. 10.03.2025 заявник звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа №2-3347/11, але судом було повідомлено, що в матеріалах справи його немає. Тому стягувач наразі позбавлений можливості звернутися для виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2025 року відмовлено у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Земледар».

Ухвала мотивована, що матеріали заяви не містять доказів того, що у виконавчій службі виконавчі листи відсутні або втрачені тощо. Заявник не надав доказів на підтвердження факту втрати виконавчих листів (довідка про втрату виконавчого документу, акт перевірки щодо відсутності / наявності виконавчих документів у юридичної особи, службова перевірка щодо такого документу тощо), з яких суд міг би встановити втрату виконавчих документів (дублікатів). Крім того, в матеріалах справи також відсутні докази звернення ТОВ «Компанія «Земледар» до виконавчої служби або первісних кредиторів щодо надання виконавчого листа або надання відповіді щодо неможливості такого надання тощо та відповідно відповідь останніх на таке звернення. При цьому суд зазначає, що самі лише пояснення особи про втрату виконавчого документу виконавчою службою без надання належних доказів на підтвердження відповідної обставини не може вважатись достатнім для видачі дублікату виконавчих листів.

В апеляційній скарзі ТОВ «Компанія «Земледар» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати в повному обсязі та ухвалити нове рішення яким заяву задовольнити.

Скарга містить посилання на те, що судом встановлено, що у 2012 році державний виконавець повернув виконавчий лист первісному стягувачу банку, який надалі був ліквідований як юридична особа. Факт втрати виконавчого листа встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили, що відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребує повторного доказування. А тому відмова суду першої інстанції у видачі дублікату є необґрунтованою та суперечить установленим судом фактам. Суд безпідставно порушив процесуальний строк розгляду заяви, що є істотним порушенням норм процесуального права в розумінні частини 1 статті 376 ЦПК України, оскільки таке порушення вплинуло на своєчасне відновлення права заявника на виконання судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2011 позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 7222/02/07-N від 11.04.2007 року у сумі 33 565,11 доларів США, що за курсом НБУ встановленим 16.04.2010 року 1дол. США = 7.9258, складає 266 030,34 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700,00 грн та витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн (т.1 а.с. 150-151).

20.03.2012 був виданий виконавчий лист № 2-3347/11, на підставі якого 18.04.2012 було відкрито виконавче провадження №32186251, що підтверджується даними постанови про відкриття виконавчого провадження (т.1 а.с. 81).

04.12.2014 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова замінено стягувача ПАТ «Кредитпром банк» на його правонаступника ПАТ «ДельтаБанк» у справі №2-3347/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк в особі Харківської філії ПАТ Кредитпромбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т.2 а.с 18-19).

З ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2020, вбачається, що ПАТ «ДельтаБанк» відступив право вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та замінено вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Земледар» у справі №2-3347/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк в особі Харківської філії ПАТ Кредитпромбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т.2 а.с. 39-40).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2020 року поновлено пропущений строк пред`явлення виконавчого листа згідно ухвали від 13 липня 2020 року по рішенню Дзержинського районного суду міста Харкова від 11.10.2011 за позовом ПАТ Кредитпромбанк в особі Харківської філії ПАТ Кредитпромбанк, яким задоволено у повному обсязі позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Кредитпромбанк заборгованість за кредитним договором № 7222/02/07-N від 11.04.2007 року у сумі 33 565,11 доларів США (тридцять три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять доларів США 11 центів), що за курсом НБУ встановленим 16.04.2010 року 1дол. США = 7.9258, складає 266 030,34 гривень (т. 3 а.с 15-16).

Постановою Харківського апеляційного суду від 14.04.2021 року вищезазначену о ухвалу суду скасовано та відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Компанія «Земледар» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання (т.2 а.с. 159-164).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2021 скасовано постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 23.09.2015 року про повернення стягувачеві виконавчого листа № 2-3347/11 від 20.03.2012 року за виконавчим провадженням ВП № 32186251 (т. 4 а.с. 11).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Земледар» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-3347/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 7222/02/07-N від 11.04.2007 року у сумі 33 565,11 доларів США (тридцять три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять доларів США 11 центів), що за курсом НБУ встановленим 16.04.2010 року 1дол. США = 7.9258, складає 266030,34 гривень ( т. 4 а.с. 116-121).

Згідно з частинами 1, 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах 1, 3 статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

У Рішенні Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 за конституційним зверненням Акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини 2 статті17, пункту 8 частини 1 статті 26, частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини 1статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У частині 4 статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції.

Відповідно до § 51-53 рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Іванов проти України» (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Відповідно до пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Заявник, у свою чергу, повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Наведене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2019 року у справі № 2-1316/285/11.

В той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до частини 5 статті 37 Закону № 1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина 5 статті 12 Закону № 1404-VIII).

За правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Звертаючись до суду з заявою ТОВ «Компанія «Земледар» обґрунтовує тим, що рішенням від 11.11.2011 стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.07.2020 вирішено питання про заміну сторони новим кредитором - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Земледар», а тому останній є учасниким виконавчого провадження. 08.12.2021 суд скасував постанову державного виконавця від 23.09.2015 про повернення стягувачу виконавчого листа № 2-3347/11 від 20.03.2012, однак державний виконавець оригінал виконавчого листа не повернув, а тому стягувач наразі позбавлений можливості звернутися для виконання рішення суду.

Як встановлено судом, ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-3347/11, у зв`язку з чим саме з цього моменту повчав відліковуватись трирічний строк для звернення з виконавчим документом до виконання.

За таких обставин строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-3347/11 до виконання не є пропущеним.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви стягувача.

Встановивши, що оригінал виконавчого листа, виданого судом першої інстанції, втрачено, у зв`язку з чим стягувач позбавлений можливості повторно пред`явити його до виконання і строк на пред`явлення виконавчого листа на виконання не сплив, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для видачі дублікату виконавчого листа 2-3347/11 від 20.03.2012.

Відповідно до статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви ТОВ «Земледар» про видачу дублікату виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Земледар»- задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2025 року залишити скасувати.

Видати дублікат виконавчого документу у справі, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова, боржником за яким є ОСОБА_1 про стягнення на користь ТОВ «Земледар» заборгованості за кредитним договором №7222/02/07-N від 11.04.2007 року в сумі 33 565,11 грн доларів США, що за курсом НБУ встановленим 16.04.2010 року 1 дол США =7.9258, складає 266030,34 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

В.Б.Яцина