УХВАЛА

Іменем України

17.02.2026 Справа №607/2754/26 Провадження №2-н/607/285/2026

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу,

УСТАНОВИЛА:

05.02.2026 ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» здійснює постачання природного газу споживачеві ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . У порушення умов договору боржник не оплатив послуги з постачання природного газу за період з 01.03.2023 до 31.12.2025 на загальну суму 106487,06 грн.

Дослідивши зміст заяви та додані до неї документи, суд дійшов такого висновку.

Частини 1, 2 ст. 160 ЦПК України визначають, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пункт 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначає, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

При цьому учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону).

Згідно з п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відтак для встановлення того, чи є особа суб`єктом дії Закону, необхідним є встановлення, чи є особа власником нерухомого майна або іншою особою, яка отримує відповідну житлово-комунальну послугу.

Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 2351444 від 17.02.2026 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо належності ОСОБА_1 на праві власності нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Указане підтверджується відповіддю № 2351460 від 17.02.2026.

Покликання заявника на те, що ОСОБА_1 внесений до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи, не підтверджує факт отримання останнім наданих ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» послуг за вказаною вище адресою.

Пункт 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначає, що якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

За наведених підстав суд дійшов висновку, що заявник не надав докази того, що ОСОБА_1 є індивідуальним споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 у розумінні п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а відтак у видачі судового наказу слід відмовити.

Відмова у видачі судового наказу з цієї підстави не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 160, 161, 165-167, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. В. Марциновська