Справа № 175/8778/25
Провадження № 2/175/1927/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 лютого 2026 року с-ще. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Бойко О.М.

із секретарем судового засідання Грицай К.С.

за участі:

представника позивача Петрової А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Донецького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 , про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2025 року до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Донецького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 , про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Справу згідно автоматизованої системи «Д-3» було розподілено до провадження судді Бойка О.М.

В позовних вимогах позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Донецького обласного центра зайнятості () суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 5326,88 грн. та судові витрати.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що до Краматорського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернувся громадянин ОСОБА_1 .

Реєстрація Відповідача здійснювалась шляхом заповнення Google Форми на сайті Державної служби зайнятості. Механізм реєстрації безробітних за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку викладений у листі Державного центру зайнятості від 25.03.2022 за № 33/10/1034-22.

відповідно до частини 1,3,4 ст.22, частини 1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Відповідачу було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю.

Краматорським міським центром зайнятості отримано лист Державного центру зайнятості вх. №33/101/5286-22 від 06.12.2022, який містить інформацію від Державної прикордонної служби України, щодо перебування зареєстрованого безробітного ОСОБА_1 за кордоном станом на 28.10.2022 понад 30 календарних днів.

Відповідно до наданої інформації від Державної прикордонної служби України Відповідач виїхав за межі України 30.07.2022. Дата в`їзду на територію України 28.10.2022.

Отже, станом на 28.10.2022 Відповідач перебував за межами України безперервно більше 30 календарних днів, що є підставою для припинення реєстрації та виплати допомоги по безробіттю відповідно до пункту З3 розділу VIII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ (зі змінами) (далі: Закон 1533- III) та пункту 52 розділу XI Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI (далі: Закон 5067-VI).

Таким чином, Відповідач отримав допомогу по безробіттю за період, за який не мав права на її отримання, з 29.08.2022 (з 31 календарного дня від дня перетину державного кордону) по 02.11.2022 (останній день отримання допомоги по безробіттю) і відповідно, ці кошти повинний повернути.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву не надав.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши наданні докази, суд встановив, що наявні підстави для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом фактично встановлено, що до Краматорського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернувся громадянин ОСОБА_1 .

Відповідно до пп.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 334 від 19.03.2022 року «Деякі питання реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, нарахування та виплати допомоги по безробіттю на період дії воєнного стану» реєстрація, перереєстрація безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, нарахування та виплати допомоги по безробіттю на період дії воєнного стану здійснюється з урахуванням таких особливостей: статус безробітного надається особі, зазначеній в частині першій ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», з першого дня реєстрації її в центрі зайнятості за її особистою заявою.

Реєстрація безробітного здійснюється в день подання особою, яка шукає роботу, заяви про надання статусу безробітного до обраного нею міського, районного, міськрайонного центру зайнятості або філії регіонального центру зайнятості особисто, під час безпосереднього відвідування, в електронній формі за допомогою засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), у тому числі мобільного додатку Порталу Дія, або за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку. Форми заяв про надання статусу безробітного, про призначення допомоги по безробіттю та про припинення реєстрації безробітного визначаються Державним центром зайнятості.

Реєстрація Відповідача здійснювалась шляхом заповнення Google Форми на сайті Державної служби зайнятості. Механізм реєстрації безробітних за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку викладений у листі Державного центру зайнятості від 25.03.2022 за № 33/10/1034-22.

відповідно до частини 1,3,4 ст.22, частини 1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Відповідачу було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю.

Краматорським міським центром зайнятості отримано лист Державного центру зайнятості вх. №33/101/5286-22 від 06.12.2022, який містить інформацію від Державної прикордонної служби України, щодо перебування зареєстрованого безробітного ОСОБА_1 за кордоном станом на 28.10.2022 понад 30 календарних днів.

Відповідно до наданої інформації від Державної прикордонної служби України Відповідач виїхав за межі України 30.07.2022. Дата в`їзду на територію України 28.10.2022.

Отже, станом на 28.10.2022 Відповідач перебував за межами України безперервно більше 30 календарних днів, що є підставою для припинення реєстрації та виплати допомоги по безробіттю відповідно до пункту З3 розділу VIII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ (зі змінами) (далі: Закон 1533- III) та пункту 52 розділу XI Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI (далі: Закон 5067-VI).

Механізм надання Адміністрацією Державної прикордонної служби України виконавчій дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття відомостей стосовно осіб, які в період одержання допомоги по безробіттю перетинали державний кордон України або перебували за межами України, визначений Порядком надання відомостей стосовно внутрішньо переміщених осіб щодо їх виїзду за кордон, на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та осіб, які в період одержання допомоги по безробіттю перетинали державний кордон України або перебували за межами України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2009 № 600 «Про затвердження Порядку надання відомостей стосовно внутрішньо переміщених осіб щодо їх виїзду за кордон, на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі або до населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та осіб, які в період одержання допомоги по безробіттю перетинали державний кордон України або перебували за межами України» (далі - Порядок № 600).

Відповідно до п. 2 Порядку № 600 адміністрація Держприкордонслужби на запити Фонду та/або Міністерства соціальної політики України, Міністерства фінансів України надає відомості, що містяться в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» (далі - база даних осіб) інформаційно-комунікаційної системи прикордонного контролю «Гарт-1» Держприкордонслужби.

Відомості з бази даних осіб надаються з використанням відповідних файлів інформаційного обміну інтегрованої міжвідомчої інформаційно-комунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (далі - система «Аркан»).

Іншого порядку надання інформації з відповідної бази даних Державної прикордонної служби України стосовно осіб, які в період одержання допомоги по безробіттю перетинали державний кордон України або перебували за межами України на запити Державного центру зайнятості як виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття законодавством не визначено, що підтверджується листом - відповіддю Державної прикордонної служби України від 11.04.2025 № 19/30121-25-Вих на запит Донецького обласного центру зайнятості.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), враховуючи необхідність виконання функцій фахівцями служби зайнятості, забезпечення прав безробітних осіб на отримання належної їм допомоги по безробіттю Краматорський міський центр зайнятості був вимушений працювати дистанційно згідно з наказом Донецького обласного центру зайнятості від 28.02.2023 № 31 «Про організацію роботи Донецького обласного центру зайнятості, міських, районних центрів зайнятості та ДНЗ «Донецький центр ПТО ДСЗ».

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 № 334 «Деякі питання реєстрації, перереєстрації, припинення реєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, нарахування та виплати допомоги по безробіттю на період дії воєнного стану» визначені особливості обслуговування громадян Державною службою зайнятості у період дії воєнного стану в Україні, а саме напрацьований алгоритм взаємодії фахівців та клієнтів центру зайнятості: особисто, під час відвідування центру зайнятості; через єдиний державний вебпортал електронних послуг Дія та його мобільну версію; за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку (через електронну пошту).

Всупереч вищезазначеним нормам чинного законодавства України, Відповідачем жодним засобом зв`язку не було попереджено фахівця центру зайнятості про намір виїзду за межі України, та під час проведених консультацій з працевлаштування (телефонним дзвінком), не повідомлено про перебування за кордоном.

Відповідно до ч.2,3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття » застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

На виконання Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 № 60/62, було складено акт № 07122022-2-К від 07.12.2022, яким встановлено порушення вимог ч. 2 ст. 36 Закону 1533-ІІІ, а таким чином згідно з ч. 3 ст. 36 Закону 1533-III сума виплаченого забезпечення та вартості соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, Відповідач отримав допомогу по безробіттю за період, за який не мав права на її отримання, з 29.08.2022 (з 31 календарного дня від дня перетину державного кордону) по 02.11.2022 (останній день отримання допомоги по безробіттю) і відповідно, ці кошти повинний повернути.

Згідно з п. 33 розділу VIII Прикінцевих положень Закону 1533-ІІІ виплата допомоги по безробіттю припиняється з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів (редакція від 07.05.2022).

Відповідно до п. 52 розділу XI Закону 5067-УІ реєстрація безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначених частиною першою статті 45 цього Закону, а також у разі перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів.

Відповідно до п. 3 ст. 44 Закону 5067-УІ відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Проте, своїми обов`язками Відповідач знехтував, що є законною підставою для стягнення суми незаконно отриманої ним допомоги по безробіттю.

У зв`язку з підтвердженням факту знаходження Відповідача за межами України понад 30 календарних днів під час перебування на обліку як безробітного, відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» наказом Краматорського міського центру зайнятості № 76 від 07.12.2022 прийнято рішення про повернення сум незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг ОСОБА_1 з 29.08.2022 по 02.11.2022 в сумі 5326 грн. 88 коп.

12.12.2022 року листом №07/1163 -01-27-22 з метою досудового врегулювання спору на адресу Відповідача було надіслано лист - претензію з вимогою щодо добровільного повернення незаконно отриманих коштів у розмірі 5326 грн. 88 коп., але до теперішнього часу кошти на розрахунковий рахунок Донецького обласного центру зайнятості не надходили.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов?язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці. зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, заява №38722/02). Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен

забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК України, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що позивач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, могла би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Чого при розгляді цієї цивільної справи здійснено не було.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані до неї докази та посилання на докази, прослухавши ствердження сторін по справі, вважає, що позовні вимоги задовольнити.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Отже, на підставі вищезазначеного, та керуючись ст.ст. 2, 4, 76, 80, 81, 89, 263, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Донецького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 , про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Донецького обласного центра зайнятості () суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 5326,88 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Донецького обласного центра зайнятості () суму судових витрат у розмірі 3028,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду з дня складання повного судового рішення.

Суддя Бойко О.М.