Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого - судді Чорної А.О.,

секретаря судового засідання Голобородько Н.І.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна про встановлення факту батьківства -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2024 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Салтисюк Ю.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ОСОБА_1 в період з листопада 2014 по 09.01.2024 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_4 , вели спільний бюджет та домашнє господарство, піклувалися один про одного, сумісно проживали за однією адресою. Від сумісного проживання з ОСОБА_4 , позивач народила доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Запис про батька дитини було вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою позивача. З моменту народження доньки ОСОБА_4 приймав безпосередню та активну участь у її вихованні, піклуванні та забезпеченні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер в результаті тяжкої хвороби. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина. 15.02.2024 позивач, діючи в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5 , звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарової Вікторії Юріївни з заявою про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4 . Оскільки у позивача відсутнє підтвердження батьківства малолітньої доньки ОСОБА_6 , то у позивача виникла необхідність у встановленні факту батьківства.

Просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язати Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) внести зміни до актового запису № 99 від 04.09.2015 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, вказавши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьком.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2024 відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 05.09.2024 витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Маркової В.Ю. засвідчену належним чином копію спадкової справи № 72006170, відкриту після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 03.10.2024 призначено по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна про встановлення факту батьківства судову молекулярно-генетичну експертизу. Провадження по справі зупинено для проведення молекулярно - генетичної експертизи.

Ухвалою суду від 11.11.2024 поновлено провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна про встановлення факту батьківства.

Ухвалою суду від 10.12.2024 вирішено клопотання експерта та провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 05.03.2025 поновлено провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна про встановлення факту батьківства.

Ухвалою суду від 30.06.2025 призначено по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна про встановлення факту батьківства судову молекулярно-генетичну експертизу. Провадження по справі зупинено для проведення молекулярно - генетичної експертизи.

19.09.2025 цивільна справа була повернута без виконання ухвали суду від 30.06.2025 у зв`язку з неявкою ОСОБА_3 на експертизу.

Ухвалою суду від 22.09.2025 поновлено провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна про встановлення факту батьківства.

Ухвалою суду від 20.10.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вона познайомилася з ОСОБА_4 у 2014 році. У 2015 році у них народилася донька. У свідоцтві про народження дитини ОСОБА_4 не був зазначений, як батько дитини. ОСОБА_4 забирав її з донькою з пологового будинку. Вона з ОСОБА_4 проживала у цивільному шлюбі, вони вели спільне господарство, проживали разом однією сім`єю. ОСОБА_4 дуже любив свою доньку. У 2021 році ОСОБА_4 переніс операцію, у 2023 захворів на онкологію. Вона доглядала за ОСОБА_4 , він не міг самостійно себе обслуговувати. Доглядати за ОСОБА_4 їй допомагала її тітка. Є прикмета не викидати волосся, тому вона зберігала волосся ОСОБА_4 . Мати ОСОБА_4 - ОСОБА_3 не приймала участі у вихованні ОСОБА_4 , і у них в будинку ніколи не була, оскільки у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не склалися відносини матері та сина. Просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідача надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача, позовні вимоги не визнають, просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи - Царичанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Вислухавши доводи позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_7 (а.с. 12 т. 1) У свідоцтві про народженні зазначено, що батько - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 25.03.2024 реєстрація народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведена відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 04.09.2015 за актовим записом № 99. Відомості про батька до актового запису внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (т. 1 а.с. 15)

Отже, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень, був проведений в порядку, передбаченому ст.135 СК України - за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (т. 1 а.с. 16)

Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 18.03.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 співмешкав з ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . (т. 1 а.с. 17)

Згідно довідки Приютської гімназії Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 11.03.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 3 класі Приютської гімназії Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (т. 1 а.с. 18)

Із характеристики Приютської гімназії Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 12.03.2024 вбачається, що батько, ОСОБА_4 помер. Брав активну участь у житті класу, допомагав у організації позакласних заходів, регулярно відвідував батьківськи збори, був головою батьківського комітету класу, цікавився життям ОСОБА_6 , забезпечував високий рівень навчання дитини, постійно приводив та забирав з гімназії дитину. (т. 1 а.с. 19)

Згідно довідки сімейного лікаря батько ОСОБА_4 приймав активну участь у вихованні дитини, піклувався здоров`ям ОСОБА_7 , за потребую купував ліки (т. 1 а.с. 20).

Згідно свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а.с. 21)

Згідно ухвали Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 12.06.2024 заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), Чумаківської сільської ради, Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишено без розгляду, оскільки вбачається спір про право (т. 1 а.с. 26-27).

Із спадкової справи № 25/2024 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 вбачається, що спадкова справа відкрита на підставі заяви ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 88-110)

23.04.2024 з заявою про прийняття спадщини щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 звернулася його мати ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 105)

Згідно висновку судово - медичної експертизи ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» № 25-МГ від 21.02.2025 померлий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вірогідність того, що померлий ОСОБА_4 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатом даного дослідження складає не менше 99,99999%. (за результатами дослідження наданого судом біологічного матеріалу померлого ОСОБА_4 ). (т. 1 а.с. 152- 157)

На підтвердження факту наявності родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 надані фотознімки з моменту народження дитини (т. 2 а.с. 59-62)

Свідок ОСОБА_10 - ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що вона з померлим ОСОБА_4 проживала в одному селі. Дуже багато років вона перебували у дружніх стосунках з ОСОБА_4 . Їй відомо, що ОСОБА_4 постійно проживав разом з ОСОБА_1 та у них народилася донька. ОСОБА_4 дуже радів народженню доньки. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом з моменту народження дитини та до смерті ОСОБА_4 , вели домашнє господарство. У селі всі знають, що ОСОБА_6 дитина ОСОБА_4 . З матір`ю ОСОБА_4 не спілкувався, мати навіть у лікарні ніколи не провідувала сина.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що з померлим ОСОБА_4 вона знайома дуже давно, вони дружили родинами. ОСОБА_4 почав проживати разом з ОСОБА_1 , потім у них народилася донька. ОСОБА_4 забирав дитину з пологового будинку, він дуже любив доньку. ОСОБА_4 з моменту проживання з ОСОБА_1 та народження дитини завжди піклувався про дитину та дружину. Вони проживали разом однією родиною.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що її чоловік є рідним дядьком померлого ОСОБА_4 . Вона разом з чоловіком виховувала ОСОБА_4 з 1 класу школи, тому ОСОБА_4 їй, як син. До 1 класу школи ОСОБА_4 жив з матір`ю. З рідною матір`ю ОСОБА_4 не спілкувався. Вона знає ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_4 познайомив її з ОСОБА_1 . На її очах у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_6 . ОСОБА_4 дуже любив дитину, він піклувався про дитину.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що вона є тіткою ОСОБА_1 . Коли ОСОБА_4 хворів, то вона допомагала ОСОБА_1 доглядати за ОСОБА_4 . Вони разом стригли ОСОБА_4 нігті, волосся, які складали у конверт, не викидали їх у сміття. Чому вони складали нігті та волосся у конверт, вона не знає та може пояснити. ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_6 . За життя ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_6 своєю донькою, дуже любив дитину, всюди був з дитиною. ОСОБА_4 не спілкувався з матір`ю, мати навіть не прийшла попрощатися з ОСОБА_4 перед смертю.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що він з 2010 по 2019 рік працював головою у сільській раді, тому добре знає родину ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . У 2015 році у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народилася донька. До моменту народження дитини та після народження дитини ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали разом. Підстав думати, що ОСОБА_4 не є батьком дитини, взагалі не було.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що вона з дитинства проживала по сусідству з ОСОБА_4 та перебувала з ним у дружніх стосунках. В дитинстві ОСОБА_4 жив у тітки з дядьком, які його виховували з 1 класу школи. З матір`ю ОСОБА_4 не спілкувався. Вона бачила, як ОСОБА_4 почав жити з ОСОБА_1 , як народилася у них дитина. Знає, як ОСОБА_4 любив дитину. ОСОБА_4 постійно проживав з ОСОБА_1 та їх дитиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Стаття 130 СК України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу - матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття.

Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Верховний Суд у постановах від 11 липня 2023 року в справі № 449/433/22 (провадження № 61-4176св23), від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 21 березня 2018 року в справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) виснував, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Обставини, що входять до предмету доказування, можуть встановлюватися такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. (постанова ВС від 24 січня 2024 року у справі № 367/4662/22)

Факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_4 з 2014 року почали проживати разом у цивільному шлюбі. У 2015 році народилася ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 з ОСОБА_4 проживали у цивільному шлюбі, вели спільне господарство, спільно утримували та виховували дитину до смерті ОСОБА_4 , а саме: ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дані обставини у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що померлий ОСОБА_4 доводився батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень, був проведений в порядку, передбаченому ст.135 СК України - за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою.

Крім того, на доведеність позовних вимог судом дослідженні копії фотознімків; свідоцтво та актовий запис про народження дитини та інші письмові докази, які маються в матеріалах справи.

Так, судом були досліджені копії фотознімків, на яких разом зображені позивач ОСОБА_1 , дитина ОСОБА_7 та покійний ОСОБА_4 з моменту народження дитини.

Із характеристики Приютської гімназії Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 12.03.2024 вбачається, що батько, ОСОБА_4 помер. Брав активну участь у житті класу, допомагав у організації позакласних заходів, регулярно відвідував батьківськи збори, був головою батьківського комітету класу, цікавився життям ОСОБА_6 , забезпечував високий рівень навчання дитини, постійно приводив та забирав з гімназії дитину, що підтверджує факт виховання та активної участі ОСОБА_4 у житті ОСОБА_7 .

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Верховний Суд в постановах від 31 січня 2024 року в справі № 752/13549/22 (провадження № 61-10510св23), від 13 вересня 2023 року в справі № 552/4291/22 (провадження № 61-6451св23) виснував, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства.

Отже, висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів та підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку.

Як встановлено у даній справі, згідно висновку судово - медичної експертизи ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» № 25-МГ від 21.02.2025 померлий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вірогідність того, що померлий ОСОБА_4 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатом даного дослідження складає не менше 99,99999%. (за результатами дослідження наданого судом біологічного матеріалу померлого ОСОБА_4 ).

Так, з досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що з 2014 року позивач разом із ОСОБА_4 спільно проживали та вели спільне господарство без укладення шлюбу по день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач завагітніла від ОСОБА_4 , під час вагітності і народження спільної доньки, а також після народження дитини, цивільний чоловік позивача визнавав себе батьком дитини, приймав участь у вихованні спільної дитини.

При вирішенні спору в цій справі суд зауважує, що визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає інтересам дитини, дані про батька якої наразі зазначені зі слів матері. Негативних наслідків для дитини судом не встановлено.

Суд бере до уваги висновок судово - медичної експертизи ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» № 25-МГ від 21.02.2025, оскільки даний висновок не спростований відповідачем належними та допустимими доказами, відібрання біологічного матеріалу ОСОБА_4 , який використовувався для проведення експертизи в судовому засідання підтверджено свідком ОСОБА_14 .

Крім того, суд зазначає, що ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30.06.2025 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої було доручено ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичних експертиз» (юридична адреса: м. Дніпро, площа Соборна, 14). На вирішення експертизи поставлено запитання: чи являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , біологічною бабою, тобто матір`ю батька, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народжену матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як вбачається з повідомлення судового експерта ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичних експертиз» від 11.09.2025 повідомило про неможливість проведення експертизи, оскільки 25.08.2025 та 08.09.2025 до ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичних експертиз» для відбору зразків для проведення молекулярно-генетичної експертизи не з`явилася гр. ОСОБА_3 (том № 2 а.с. 20).

Наведене свідчить про ухилення відповідача від проведення експертизи, призначеної судом.

За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Експертиза ДНК або молекулярно-генетична експертиза призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, буквального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини.

Для визначення батьківства обов`язковою є присутність ймовірного батька (бабусі) і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

У разі, коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2023 року у справі № 199/3284/19 зроблено висновок щодо застосування статті 128 СК України та вказано, що положеннями статті 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення (стаття 89 ЦПК України). Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Статтею 109 ЦПК України визначено наслідки ухилення від участі в експертизі. Так закон визначає, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

З урахуванням викладених обставин, а саме: умисне ухилення відповідача від участі у призначеній судом генетичній експертизі, яку без участі відповідача провести неможливо, доказової цінності висновку судової генетичної експертизи для сторін у справі про визнання батьківства; не надання суду доказів існування об`єктивних перешкод до участі відповідача у призначеній судом експертизі; відсутності у суду при розгляді цивільної справи повноважень на примусове залучення відповідача до участі в генетичній експертизі; неподання відповідачем відзиву на позов та відсутність аргументованих заперечень з боку відповідача щодо позовних вимог, суд вважає за можливе визнати факт, для з`ясування якого була призначена генетична експертиза.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлялись про дату та місце проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, не з`явилася для забору біологічних зразків, ненадання яких унеможливлює проведення експертизи, не з`явилась у судове засідання, не подали відзив на позов, не цікавились розглядом справи, хоча були належним чином повідомлена про розгляд справи.

Отже, факт ухилення відповідача від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи дає суду підстави встановити факт наявності кровного споріднення між ОСОБА_3 і дитиною. При цьому судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення експертизи та забезпечення участі відповідача у ній.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження №6030св18); від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 277/836/16-ц, (провадження № 61-48029св18); від 17 грудня 2021 року у справі № 683/1732/17 (провадження № 61-15821св21); від 26 квітня 2023 року у справі № 199/3284/19 (провадження № 61-12682св22).

Ця правова позиція щодо застосування положень статті 109 ЦПК України є незмінною.

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт батьківства ОСОБА_4 щодо дитини ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у справі доказами: актовим записом про народження ОСОБА_7 , інформацією Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 25.03.2024 реєстрація, про те, що народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 04.09.2015 за актовим записом № 99, відомості про батька до актового запису внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України; показами свідків, фотосвітлинами родини, висновком судово - медичної експертизи ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» № 25-МГ від 21.02.2025, згідно якого померлий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З врахуванням всього вищенаведеного, суд прийшов висновку, що позивач надала достатньо належних та допустимих доказів, які досліджені під час судового розгляду справи на обґрунтування її позовної заяви, які в своїй сукупності дають можливість суду прийти до переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо встановлення факту батьківства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо встановлення факту батьківства є обґрунтованими, встановлені судом обставини і надані позивачем відомості свідчать про походження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також на переконання суду встановлення даного факту буде повністю відповідати інтересам дитини, тому суд вважає, що позовна заява про встановлення факту батьківства є обґрунтованою, законною та доведеною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до абз. 11 п. 20 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п. 2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства).

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ вказаних Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Крім того, відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 128, 130, 135 СК України та ст. ст. 4, 10, 18, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківстваОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису про народження № 99 від 04.09.2015 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, де у графі «батько» вказати ОСОБА_4 , громадянина України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа - Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), , місцезнаходження: 51000, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с-ще Царичанка, вул. 14-ї Гвардійської Дивізії, буд. 10.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна, адреса місцезнаходження: 52001, Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгороднє, вул. Центральна, буд. 40.

Датою ухвалення рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 12.02.2026.

Суддя А.О. Чорна