Справа №504/460/26
Провадження №2-зз/504/9/26
Доброславський районний суд Одеської області
УХВАЛА

16.02.2026с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря- Ориник М.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду № 5, сщ. Доброслав, заяву ФОП ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 про скасування заходів забезпечення позову до його подання, які вжиті ухвалою судді Доброславського районного суду Одеської області від 04.02.2026 року за заявою адвоката Буценко Володимира Євгеновича подану в інтересах ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка діє в інтересах підопічної ОСОБА_3 , яка перебуває на утриманні у пансіонаті «Осінь життя», про забезпечення майбутнього позову проти особи, яка може у майбутньому набути статус відповідача у справі - ФОП ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який є виконавцем за Договором від 01.01.2025 року, шляхом встановлення заборони ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , вчиняти будь-які дії, направлені на розірвання Договору в односторонньому порядку, припинення надання послуг за цим договором ОСОБА_2 (контрагенту) в інтересах підопічної ОСОБА_3 , яка утримується у пансіонаті «Осінь життя» за адресою АДРЕСА_1 , та вивезення Підопічної із пансіонату за цією адресою до іншої установи за будь-якою іншою адресою, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Буценко Володимир Євгенович подав в інтересах ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка діє в інтересах підопічної ОСОБА_3 , яка перебуває на утриманні у пансіонаті «Осінь життя», заяву про забезпечення майбутнього позову проти особи, яка може у майбутньому набути статус відповідача у справі, - ФОП ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який є виконавцем за Договором від 01.01.2025 року, шляхом встановлення заборони ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , вчиняти будь-які дії, направлені на розірвання Договору в односторонньому порядку, припинення надання послуг за цим договором ОСОБА_2 (контрагенту) в інтересах підопічної ОСОБА_3 , яка утримується у пансіонаті «Осінь життя» за адресою АДРЕСА_1 , та вивезення Підопічної із пансіонату за цією адресою до іншої установи за будь-якою іншою адресою.

Зокрема, адвокат послався на те, що 01.08.2024 року був укладений договір про надання послуг (далі - Договір) зі строком дії до 01.08.2025 року між ФОП ОСОБА_4 , яка є Виконавцем цього Договору, та ОСОБА_2 , яка є Замовником цих послуг за Договором, та діє в інтересах підопічного ОСОБА_3 , яка є її рідною тіткою (додаток 1).

Предметом даного Договору зазначено, що: «В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується надавати на користь підопічного комплекс персональних послуг з догляду, соціальної допомоги та обслуговування, створення умов для активного способу життя та відпочинку із забезпеченням сприятливих умов проживання (надалі у тексті цього договору - Послуги), а замовник зобов`язується здійснювати оплату вартості наданих послуг ( пункт 1.1 розділу 1 Договору).

Пунктом 1.3. цього розділу договору визначається, що: «Виконавець надає Замовнику Послуги на постійній основі протягом строку дії Договору.»

Адресою надання послуг зазначається АДРЕСА_1 (арк. 1 інформація про виконавця), за якою знаходиться пансіонат «Осінь життя».

Вказаний Договір був виконаний сторонами.

У зв`язку зі смертю Виконавця 01.01.2025 року був укладений новий аналогічний за своєю суттю та змістом договір про надання послуг зі строком дії до 01.01.2026 року (включно) між ФОП ОСОБА_1 , який є виконавцем цього Договору, та ОСОБА_2 , яка є замовником послуг, та діє в інтересах підопічної ОСОБА_3 , та які надаються за цією ж адресою: АДРЕСА_1 у пансіонаті «Осінь життя». (додаток 2)

Згідно пункту 7.5. Договору він вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах, тобто є діючим до 01.01.2027 року включно.

31.01.2026 року Замовник послуг ОСОБА_2 звернулася до адміністратора пансіонату з метою внесення коштів в якості оплати послуг за лютий 2026 року.

Натомість адміністратор відмовилася приймати оплату із посиланням на вказівку Виконавця Договору (ФОП ОСОБА_1 ), з огляду на те, що означений Договір в односторонньому порядку Виконавцем розривається, та виставила категоричну вимогу, що Замовник зобов`язана завтра (01.02.2026.) до 12:00 год. забрати Підопічну зі пансіонату. В іншому випадку вони самі її вивезуть та повідомлять Замовника куди її вивезли.

Вказане підтвердив сам Виконавець ФОП ОСОБА_1 по гучномовному зв`язку телефоном, якого набрала адміністратор, із погрозами застосування фізичної сили, у разі якщо чоловік Замовника ОСОБА_5 негайно не покине приміщення пансіонату.

Після таких незаконних вимог Виконавця, відверто хамських висловлювань ним по гучномовному зв`язку телефоном, Замовник направила на його номер телефону шляхом соціальної мережі «Viber» повідомлення наступного змісту, цитую: «Ув. Е.В.! Призываю Вас руководствоваться не эмоциями и шантажом вашего администратора, Е.И., а условиями заключенного между ФОП ОСОБА_6 и мною, ОСОБА_7 , «Договором про надання послуг» от 01.01.2025 года со сроком действия по 01.01.2026 года. Согласно п. 7.5. договор считается пролонгированным по 01.01.2027 на тех же условиях. Оплата за январь была проведена. 31.01.2026 ваш администратор отказалась принимать оплату за февраль 2026 года, пославшись на ваше указание. При этом дала Вам неправдивую информацию, будто я заявила, что отказываюсь от дальнейшей оплаты за оказание услуг, что не соответствует действительности. А также заявила, что договор в одностороннем порядке Вами, как подписантом, в одностороннем порядке разрывается. Напоминаю, что согласно п. 4.2.3. четко выписаны условия разрывания договора в одностороннем порядке, и это возможно исключительно в случае нарушений, допущенных Замовником, что указаны в тексте этого пункта. При этом прямо указано: «В такому випадку», т.е. лишь в случае нарушений, изложенных в этом пункте. Прошу особенно обратить внимание на обязанности исполнителя, изложенные в подпунктах 4.1.1.- 4.1.12. пункта 4.1. Договора, которые, к сожалению,выполняются не в полном объёме. Примером тому служит заражение лежачей подопечной в пансионате чесоткой, о чем свидетельствуют направляемые Вам фото. Обращаю внимание, что с моей стороны обязанности по пункту 4.3. полностью выполняются, кроме подпункта 4.3.7. касательно моих действий в случае незаконной попытки с Вашей стороны разорвать договор в одностороннем порядке и прекращения предоставлять услуги по собственной инициативе исполнителя, что допустимо только на условиях договора. Кроме того, особенно обращаю Ваше внимание на адрес, по которому предоставляются услуги, указанные в разделе «Загальні положення»: Одесская область… с. Фонтанка, вул. Степна, 69. Категорически возражаю против изменения в одностороннем порядке условий Договора в части адреса предоставления услуг подопечной, ОСОБА_8 , незаконной попытки её перевода по другому адресу. Кроме того, напоминаю про Раздел 6 Договора, согласно которому «Все споры и разногласия, которые могут возникнуть между сторонами… подлежат решению путём переговоров.» Как это, кстати, уже с Вами происходило 25 июня 2025 года, при котором Вы услышали мои доводы и выразили намерение их проверить и принять соответствующие действия. Надеюсь на урегулирование в это нелёгкое для всех время возникшего конфликта, вследствие невыполнения должным образом и бесконтрольностью со стороны администратора назначенного врачом лечения чесотки, ПУТЁМ ПЕРЕГОВОРОВ между сторонами договора. Также прошу направить ОСОБА_9 электронный адрес для возможности направления, при необходимости, запросов и получения необходимой мне информации. С ув. ОСОБА_10 »

Таке відношення з боку Виконавця та адміністратора пансіонату до 87 (вісімдесяти семи) річної Підопічної, 1938 року народження, яка від дня укладення першого договору від 01.08.2024 року, та поселення у пансіонат, є лежачою особою без змоги себе самостійно обслуговувати, є антигуманним (пункт 4.1.12. Договору) та незаконним ставленням до неї, оскільки повністю протирічить умовам Договору щодо підстав Виконавця на його розірвання в односторонньому порядку.

Підстави для права розірвання (припинення) в односторонньому порядку Договору викладені у його пункті 4.2.3., які в розумінні цього Договору є вичерпними.

Жодних порушень, викладених у пункті 4.2.3. Договору, його Замовником допущено не було, зокрема й всі оплати з першого дня Договору здійснювалися у готівковій формі не пізніше 01 числа місяця, в якому мають надаватися послуги, за пропозицією двох адміністраторів пансіонату, та приймалися останніми без будь-яких заперечень та зауважень.

Натомість зобов`язання Виконавця, що визначені у підпунктах 4.1.1.- 4.1.12 пункту 4.1 розділу 4 належним чином не виконувалися, про що Замовник неодноразово звертала на це увагу останнього адміністратора пансіонату.

Разом із тим, станом на день подання цієї заяви існує загроза, яка підтверджується погрозами виконавця та його адміністратора, вчинення таких незаконних дій Виконавця щодо дострокового розірвання в односторонньому порядку Договору та вивезення на свій розсуд Підопічної до невідомого місця проживання.

Ухвалою судді Доброславського районного суду Одеської області від 04.02.2026 року клопотання задоволено частково.

Заборонено ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , вчиняти будь-які дії, направлені на вивезення (переміщення) з території пансіонату, підопічної пані ОСОБА_3 , 1938 р.н., яка утримується (перебуває під опікою) у пансіонаті «Осінь життя» за адресою АДРЕСА_1 , до іншої установи за будь-якою іншою адресою.

В решті клопотання (заяви) - відмовлено.

Роз`яснено ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка діє в інтересах підопічної ОСОБА_3 , що вона зобов`язана подати відповідний позов протягом десяти днів з дня постановлення цієї самої ухвали.

12.02.2026 року ФОП ОСОБА_1 подав до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Зокрема заявник послався на таке:

01.01.2025 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг відносно догляду за підопічною ОСОБА_3 (далі - Договір).

На підставі п.3.3. Договору порядок оплати визначений у 100% передплати за кожний календарний місяць не пізніше, ніж ЗА 3 дні до настання розрахункової дати календарного місяця, в якому надаються Послуги.

Протягом усього періоду дії Договору оплата здійснювалася несвоєчасно (ні в готівковому порядку, ні на банківські реквізити, що визначені у Договорі).

08.01.2026 на адресу ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_1 направив вимогу від 08.01.2026 №2 з проханням «дотримуватися встановлених Договором строків оплати, у разі порушення яких ФОП ОСОБА_1 буде вимушений в односторонньому порядку розірвати Договір» (копія вимоги та докази направлення додаються).

Так, незабезпечення своєчасної оплати за Договором постійно створювало ФОП ОСОБА_1 перешкоди у його підприємницькій діяльності, зокрема складнощі у своєчасній оплаті послуг його контрагентів, закупівлі продуктів харчування, оплату праці тощо.

На всі зауваження адміністратора з цього приводу повідомлялося, що чоловік Замовниці адвокат, він може «закрити вашу установу», адміністратора може звільнити, постійно давалися всім його візитівки як адвоката (копія візитівки додається) тощо.

Окремо відмічу, що хизуючись таким своїм становищем ОСОБА_2 (яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , а за Договором Підопічна перебувала в цьому ж АДРЕСА_1 ) практично щодня відвідувала підопічну, забирала її речі на прання приносила їжу тощо. На зауваження про те, що речі мають пратися й відпарюватися спеціальними антибактеріальними засобами не реагувала (повідомляла що вона мед працівник і краще знає), на зауваження про те, що якість принесених нею продуктів їх не може контролюватися ФОП ОСОБА_1 ображалася.

Відвідування здійснювалося майже в будь-який час доби при цьому заважала лікарям оглядати підопічну, ставила свої діагнози як мед працівник, яка краще знає, тощо. Хоча зазначені дії, ймовірно, вчинялися ОСОБА_2 з міркувань турботи про підопічну але їх систематичний характер ускладнювали належну організацію догляду та перешкоджали ФОП ОСОБА_1 повноцінно виконувати свої договірні зобов`язання.

Згідно платіжної інструкції № @2PL637459 від 01.02.2026 на рахунок ФОП ОСОБА_1 було здійснено переказ коштів з призначенням платежу «Сплата за надання послуг щодо догляду iз забезпеченням проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_11 » (копія додається).

З огляду на чергову несвоєчасну оплату, яка повинна бути здійснена не пізніше, ніж ЗА 3 дні до настання розрахункової дати календарного місяця, в якому надаються Послуги, ФОП ОСОБА_1 надіслав на адресу ОСОБА_2 повідомлення від 01.02.2026 №11 про розірвання Договору (копія повідомлення та докази направлення додаються) та повідомлення від 02.02.2026 №12 про усунення перешкод у користуванні майном (копія повідомлення та докази направлення додаються).

Відповідно до п. 4.2.3. Договору, Виконавець має право розірвати (припинити) цей договір в односторонньому порядку та/або припинити надання Послуг Замовнику/Підопічному у випадку невиконання, та/або несвоєчасного виконання, та/або порушення Замовником своїх зобов`язань по оплаті наданих Послуг….

Замовник зобов`язаний не пізніше ніж протягом 7 (семи) календарних днів, з дня отримання повідомлення, здійснити повний розрахунок з Виконавцем за Договором та забрати Підопічного (якщо Замовник не є Підопічним).

За таких обставин на сьогоднішній день Договір є розірваним, однак ОСОБА_2 відмовляється забрати підопічну ОСОБА_3 .

Такою бездіяльністю створюються перешкоди ФОП ОСОБА_1 у його підприємницькій діяльності.

Так, наразі собівартість надаваних послуг порівняно з 2025 роком набагато зросла, однак ОСОБА_2 відмовляється підписувати додаткову угоду до Договору про зміну вартості послуг.

При цьому на місце підопічної є інші бажаючі, які готові здійснювати оплату у більшому розмірі, але договір з ними ФОП ОСОБА_1 укласти не може від чого отримує значні збитки.

Таким чином обов`язок ФОП ОСОБА_1 не перевозити підопічну може мати вкрай негативні наслідки для життя і здоров`я підопічної.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відтак, вжиття заходів забезпечення позову у даній справі матиме негативні наслідки як для ФОП ОСОБА_1 так і для підопічної.

По-третє, фактичне перебування підопічної за адресою «пансіонату» означатиме втручання в господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 адже він не зможе взяти на місце, яке зайняте ОСОБА_3 іншого підопічного.

Ухвалою від 22.11.2023 по справі №1099/2дп/15-23 ВРП зазначила «Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу».

У постанові від 03.05.2022 по справі № 450/4113/19 Верховний Суд відмітив: «Як зазначив Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню господарську діяльність юридичних осіб. Суд також повинен враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів». Заявник вказує, що судячи зі змісту ухвали суду від 04.02.2026, «майбутній позов у цій справі буде поданий про виконання/невиконання зобов`язань у договірних правовідносинах».

Згідно з абз.1 ч.10 ст. 150 ЦПК України, «не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті».

Обов`язок утримувати підопічну в приміщенні «пансіонату» по-суті буде обов`язком виконувати умови розірваного Договору.

Відповідно до абз.2 п.9 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016, «При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги».

На переконання заявника, окремої уваги заслуговують умовиводи суду, що не підтверджені будь-якими доказами (з цього приводу планується окреме звернення до Вищої ради правосуддя).

Так, в ухвалі від 04.02.2026 суд першої інстанції зазначив:

«Суддя безумовно погоджується, що переміщення такої особи, без урахування всіх складових її перебування у цьому закладі, як от, її фізичний стан здоров`я, не здатність до самообслуговування, може переконати стороннього спостерігача, що було непропорційне втручання в приватне життя та нелюдське поводження з літньою людиною.

На цій стадії, не вдаючись в оцінку договірним відносинам між сторонами, їх виконання чи навпаки, водночас суддя вважає, що вислови на кшталт: «В іншому випадку вони самі її вивезуть та повідомлять Замовника куди її вивезли», безумовно, заслуговують на увагу судді, оскільки це підтверджує існування серйозного конфлікту між сторонами».

Отже, заявник переконаний у використанні суддею штучного інтелекту при постановленні ухвали, про скасування якої заявлено клопотання.

Ухвалою від 15.01.2026 по справі №240/14153/24 ВС зазначив: «Верховний Суд наголошує на обов`язковості дотримання принципу фахового людського контролю (human-in-the-loop).

Використання ШІ у правничій діяльності допускається виключно як допоміжний інструмент, який не може замінити професійну діяльність правника: його критичне мислення, фахове судження та правову кваліфікацію (Рекомендації з відповідального використання штучного інтелекту для правників (схвалені Міністерством цифрової трансформації та Міністерством юстиції України, липень 2025 року)».

В разі, якщо б суд першої інстанції належним чином здійснював свою професійну діяльність, а не користувався ШІ, то звернув би увагу на те, що цитати про «вивезення» підопічної не відповідають дійсності, а є хибним тлумаченням п. 4.3.7. Договору згідно якого: «Замовник зобов`язаний власними силами і за власний рахунок забрати Підопічного після закінчення строку дії даного Договору або у випадку дострокового розірвання Договору (у тому числі припинення надання послуг Виконавцем з власної ініціативи, у випадках, передбачених Договором) - якщо Замовник не є Підопічним».

Заявник стверджує, що згідно з ч.8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

В порушення приписів ч.8 ст. 153 ЦПК України, судом першої інстанції не вирішено питання зустрічного забезпечення, ухвала суду від 04.02.2026 взагалі не містить навіть жодного слова про зустрічне забезпечення.

Водночас, як слідує з ухвали від 04.02.2026 судом зобов`язано ФОП ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, направлені на вивезення (переміщення) з території пансіонату, підопічної.

Як зазначалося раніше, сам факт перебування підопічної у пансіонаті (навіть за умови не отримання послуг як це визначено в ухвалі) буде перешкоджанням підприємницькій діяльності ФОП ОСОБА_1 через неможливість укладення договору з іншими особами, які потребують розміщення та готові здійснювати оплату згідно її дійсної ринкової вартості (а не 2 річної давнини), що спричиняє прямі майнові втрати, зменшення доходу та покладення на апелянта обов`язку фактично безоплатно утримувати підопічну поза межами чинного договору, що також порушує право на підприємницьку, гарантоване ст. 42 Конституції України.

Заявник окремо відмічає, що суд розглянув заяву про забезпечення позову в той же день як тільки отримав її, що у стороннього спостерігача може викликати сумніви в упередженості судді, адже ЦПК України визначає більший час її розгляду.

Договір є розірваним, Договором (п.4.2.3.) визначено 7-ми денний строк для того, щоб Замовник забрав підопічного. ФОП ОСОБА_1 вкотре пішов на зустріч Замовнику та у Повідомленні визначив строк вибуття до 11.02.2026 включно.

На теперішній час через існування забезпечення позову суд втручається в господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 та узаконює порушення Договору з боку Замовника.

За таких обставин, на переконання заявника, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 04.02.2026 підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник заявника доводи заяви підтримала у повному обсязі, просила ухвалу судді Доброславського районного суду Одеської області від 04.02.2026 року скасувати.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Буценко В.Є. доводи заяви не визнав та пояснив, що ухвала постановлена з дотримання норм процесуального та матеріального закону.

Пояснив, що факти тиску з боку майбутнього відповідача доведені, підопічну намагались виселити з пансіонату.

Договір дійсно розірваний з 01.02.2026 року однак повідомлення про його розірвання отримано лише 07.02.2026 року.

Суддя, дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, дійшов до наступного висновку:

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В силу частини 13 статті 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:

1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу;

2) повернення позовної заяви;

3) відмови у відкритті провадження у справі.

Щодо наявності чи відсутності підстав для втручання судом у господарську діяльність майбутнього відповідача (заявника у цій справі).

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення майбутнього позову шляхом встановлення заборони ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , вчиняти будь-які дії, направлені на розірвання Договору в односторонньому порядку, припинення надання послуг за цим договором ОСОБА_2 (контрагенту) в інтересах підопічної ОСОБА_3 , яка утримується у пансіонаті «Осінь життя» за адресою АДРЕСА_1 , суддя виходив з того, що оскільки майбутній позов у цій справі буде поданий про виконання/невиконання зобов`язань у договірних правовідносинах, то обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії з припинення договірних відносин не відповідає вимогам щодо розумності, адекватності та співмірності.

Суддя послався на те, що подібні за змістом висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 27.07.2022 у справі № 904/6015/20 та від 14.12.2022 у справі № 904/1513/22.

Зокрема, Верховний Суд сформулював спільний висновок про те, що суд не може заборонити сторонам вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення ділових (договірних) відносин з позивачем, адже право, зокрема на припинення/розірвання відносин/договорів, гарантоване Конституцією та законами України.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

У заяві про забезпечення майбутнього позову ОСОБА_2 послалась на те, що майбутній відповідач має ініціативу розірвання (припинення) діючого договору, і не вказувала про те, що договір був вже розірваний.

Отже суд переконаний, що на час постановлення ухвали від 04.02.2026 року суддею було враховано, що між сторонами існує майбутній спір, серед іншого, щодо порядку та умов виконання договору, і забезпечення майбутнього позову не стосувалось втручання у господарську діяльність майбутнього відповідача (зокрема, у задоволенні відповідної частини клопотання судом вмотивовано було відмовлено), а стосувалось судовому захисту саме прав та законних інтересів вразливої літньої людини, яка утримується у пансіонаті «Осінь життя» за адресою АДРЕСА_1 , зокрема, які визначені та захищені правилами Закону України «Про соціальні послуги» та Постановою КМУ № 587 від 01 червня 2020 року, та можливого свавільного переміщення (вивезення) підопічної з пансіонату.

У дійсній заяві ФОП ОСОБА_1 вказує на розірвання договору.

Зокрема заявник вказує: «З огляду на чергову несвоєчасну оплату, яка повинна бути здійснена не пізніше, ніж ЗА 3 дні до настання розрахункової дати календарного місяця, в якому надаються Послуги, ФОП ОСОБА_1 надіслав на адресу ОСОБА_2 повідомлення від 01.02.2026 №11 про розірвання Договору (копія повідомлення та докази направлення додаються) та повідомлення від 02.02.2026 №12 про усунення перешкод у користуванні майном (копія повідомлення та докази направлення додаються)».

Отже договір розірваний протягом терміну вказаного у цьому реченні.

Щодо доводів заявника, що встановлення ухвалою судді від 04.02.2026 року про забезпечення майбутнього позову обов`язку утримувати підопічну в приміщенні «пансіонату» по-суті буде обов`язком виконувати умови розірваного Договору, з урахуванням того, що договір, як встановлено в судовому засіданні, розірваний з 02.02.2026 року.

Суд звертає увагу, що суддя своєю ухвалою від 04.02.2026 року заборонив ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , вчиняти будь-які дії, направлені на вивезення (переміщення) з території пансіонату, підопічної пані ОСОБА_3 , 1938 р.н., яка утримується (перебуває під опікою) у пансіонаті «Осінь життя» за адресою АДРЕСА_1 , до іншої установи за будь-якою іншою адресою, з огляду на те, що ОСОБА_2 у своїй заяві про забезпечення майбутнього позову вказувала на таке:

«31.01.2026 року Замовник послуг ОСОБА_2 звернулася до адміністратора пансіонату з метою внесення коштів в якості оплати послуг за лютий 2026 року.

Натомість адміністратор відмовилася приймати оплату із посиланням на вказівку Виконавця Договору (ФОП ОСОБА_1 ), з огляду на те, що означений Договір в односторонньому порядку Виконавцем розривається, та виставила категоричну вимогу, що Замовник зобов`язана завтра (01.02.2026.) до 12:00 год. забрати Підопічну зі пансіонату. В іншому випадку вони самі її вивезуть та повідомлять Замовника куди її вивезли.

Вказане підтвердив сам Виконавець ФОП ОСОБА_1 по гучномовному зв`язку телефоном, якого набрала адміністратор, із погрозами застосування фізичної сили, у разі якщо чоловік Замовника ОСОБА_5 негайно не покине приміщення пансіонату.

Після таких незаконних вимог Виконавця, відверто хамських висловлювань ним по гучномовному зв`язку телефоном, Замовник направила на його номер телефону шляхом соціальної мережі «Viber» повідомлення наступного змісту, цитую: «Ув. Е.В.! Призываю Вас руководствоваться не эмоциями и шантажом вашего администратора, Е.И., а условиями заключенного между ФОП ОСОБА_6 и мною, ОСОБА_7 , «Договором про надання послуг» от 01.01.2025 года со сроком действия по 01.01.2026 года. Согласно п. 7.5. договор считается пролонгированным по 01.01.2027 на тех же условиях. Оплата за январь была проведена. 31.01.2026 ваш администратор отказалась принимать оплату за февраль 2026 года, пославшись на ваше указание. При этом дала Вам неправдивую информацию, будто я заявила, что отказываюсь от дальнейшей оплаты за оказание услуг, что не соответствует действительности. А также заявила, что договор в одностороннем порядке Вами, как подписантом, в одностороннем порядке разрывается. Напоминаю, что согласно п. 4.2.3. четко выписаны условия разрывания договора в одностороннем порядке, и это возможно исключительно в случае нарушений, допущенных Замовником, что указаны в тексте этого пункта. При этом прямо указано: «В такому випадку», т.е. лишь в случае нарушений, изложенных в этом пункте. Прошу особенно обратить внимание на обязанности исполнителя, изложенные в подпунктах 4.1.1.- 4.1.12. пункта 4.1. Договора, которые, к сожалению,выполняются не в полном объёме. Примером тому служит заражение лежачей подопечной в пансионате чесоткой, о чем свидетельствуют направляемые Вам фото. Обращаю внимание, что с моей стороны обязанности по пункту 4.3. полностью выполняются, кроме подпункта 4.3.7. касательно моих действий в случае незаконной попытки с Вашей стороны разорвать договор в одностороннем порядке и прекращения предоставлять услуги по собственной инициативе исполнителя, что допустимо только на условиях договора. Кроме того, особенно обращаю Ваше внимание на адрес, по которому предоставляются услуги, указанные в разделе «Загальні положення»: Одесская область… с. Фонтанка, вул. Степна, 69. Категорически возражаю против изменения в одностороннем порядке условий Договора в части адреса предоставления услуг подопечной, ОСОБА_8 , незаконной попытки её перевода по другому адресу. Кроме того, напоминаю про Раздел 6 Договора, согласно которому «Все споры и разногласия, которые могут возникнуть между сторонами… подлежат решению путём переговоров.» Как это, кстати, уже с Вами происходило 25 июня 2025 года, при котором Вы услышали мои доводы и выразили намерение их проверить и принять соответствующие действия. Надеюсь на урегулирование в это нелёгкое для всех время возникшего конфликта, вследствие невыполнения должным образом и бесконтрольностью со стороны администратора назначенного врачом лечения чесотки, ПУТЁМ ПЕРЕГОВОРОВ между сторонами договора. Также прошу направить ОСОБА_9 электронный адрес для возможности направления, при необходимости, запросов и получения необходимой мне информации. С ув. ОСОБА_10 »

Таке відношення з боку Виконавця та адміністратора пансіонату до 87 (вісімдесяти семи) річної Підопічної, 1938 року народження, яка від дня укладення першого договору від 01.08.2024 року, та поселення у пансіонат, є лежачою особою без змоги себе самостійно обслуговувати, є антигуманним (пункт 4.1.12. Договору) та незаконним ставленням до неї, оскільки повністю протирічить умовам Договору щодо підстав Виконавця на його розірвання в односторонньому порядку».

Отже, заявниця стверджувала про факти свавільного вирішення питання перебування чи навпаки ОСОБА_3 у пансіонаті, її примусового переміщення, що, безумовно, створювало певні побоювання про порушення прав та законних інтересів підопічної.

При цьому заявниця не вказувала про те, що договір вже розірваний.

Таким чином на момент постановлення ухвали від 04.02.2026 року судді не було відомо про розірвання договору в односторонньому порядку.

Однак, в теперішній час судом встановлено, що договір розірваний з 01.02.2026 року.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення у разі задоволення позову.

Тобто підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом залежно від конкретних обставин.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистити інтереси позивача.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, доводи заяви про забезпечення позову та заперечення іншої сторони. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

В спорі про визнання протиправними дій щодо розірвання договору, вжиття такого заходу забезпечення позову, як заборона чи примус сторін оспорюваного договору виконувати договірні зобов`язання, не відповідає вимогам розумності, обґрунтованості та адекватності заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, порушує збалансованість інтересів сторін такого договору, є неспівмірним із негативними наслідками, що можуть настати в результаті вжиття судом такого заходу забезпечення позову.

За обставин, що договір на час постановлення ухвали від 04.02.2026 року вже був розірваний з 01.02.2026 року в односторонньому порядку, про що не було повідомлено заявницею, суд погоджується, що ОСОБА_2 не довела суду, в чому саме полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення майбутнього позову, зокрема,.

Не доведено, яким чином встановлення заборони на переміщення підопічної спрямоване на виконання можливого рішення суду про задоволення позову, за умови вже розірваного договору.

Суд погоджується, що в такому випадку, за умови встановлення в судовому засіданні, що договір розірваний, то встановлення заборони щодо умов його виконання (переміщення , утриманні (вивезення) і носить характер умов договору)), може свідчити про втручання в господарську діяльність надавача послуг за цим договором.

Суд в цілому погоджується з тим, що оцінку правомірності дій щодо розірвання (припинення) договору може бути надано виключно під час розгляду справи по суті, а не під час перебування справи на стадії забезпечення позову (майбутнього позову).

Решта доводів заяви:

Заява ФОП ОСОБА_1 про те, що суддею використаний штучний інтелект.

Зокрема, заявник посилається на такі висновки суду:

«Суддя безумовно погоджується, що переміщення такої особи, без урахування всіх складових її перебування у цьому закладі, як от, її фізичний стан здоров`я, не здатність до самообслуговування, може переконати стороннього спостерігача, що було непропорційне втручання в приватне життя та нелюдське поводження з літньою людиною.

На цій стадії, не вдаючись в оцінку договірним відносинам між сторонами, їх виконання чи навпаки, водночас суддя вважає, що вислови на кшталт: «В іншому випадку вони самі її вивезуть та повідомлять Замовника куди її вивезли», безумовно, заслуговують на увагу судді, оскільки це підтверджує існування серйозного конфлікту між сторонами».

В даному випадку заявниця помилково зробила такий висновок, оскільки висновок суду складається з двох частин, одна частина з яких містить посилання на вислови заявника ( ОСОБА_2 ), а інша є висновком суду, з урахуванням оцінки всіх обставин вказаних у заяві про забезпечення майбутнього позову, та урахування практики ЄСПЛ, без будь- якого застосування штучного інтелекту.

Надання роздруківки про те, що 98 відсотків вислову «переміщення особи» створено за допомогою штучного інтелекту, безпідставні, оскільки термін «переміщення особи» застосований законодавцем неодноразово, зокрема у статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Таким чином ці доводи є помилковими.

В решті суд прийшов до висновку, що слід скасувати ухвалу судді Доброславського районного суду Одеської області від 04.02.2026 року про забезпечення майбутнього позову ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка діє в інтересах підопічної ОСОБА_3 , яка перебуває на утриманні у пансіонаті «Осінь життя», проти особи, яка може у майбутньому набути статус відповідача у справі - ФОП ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який є виконавцем за Договором від 01.01.2025 року, та зняти зборону ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , вчиняти будь-які дії, направлені на вивезення (переміщення) з території пансіонату, підопічної пані ОСОБА_3 , 1938 р.н., яка утримується (перебуває під опікою) у пансіонаті «Осінь життя» за адресою АДРЕСА_1 , до іншої установи за будь-якою іншою адресою.

На підставі наведеного, керуючись ст. 158, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ФОП ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 про скасування заходів забезпечення позову до його подання, які вжиті ухвалою судді Доброславського районного суду Одеської області від 04.02.2026 року за заявою адвоката Буценко Володимира Євгеновича подану в інтересах ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка діє в інтересах підопічної ОСОБА_3 , яка перебуває на утриманні у пансіонаті «Осінь життя», про забезпечення майбутнього позову проти особи, яка може у майбутньому набути статус відповідача у справі - ФОП ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який є виконавцем за Договором від 01.01.2025 року, шляхом встановлення заборони ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , вчиняти будь-які дії, направлені на розірвання Договору в односторонньому порядку, припинення надання послуг за цим договором ОСОБА_2 (контрагенту) в інтересах підопічної ОСОБА_3 , яка утримується у пансіонаті «Осінь життя» за адресою АДРЕСА_1 , та вивезення Підопічної із пансіонату за цією адресою до іншої установи за будь-якою іншою адресою, - задовольнити .

Скасувати ухвалу судді Доброславського районного суду Одеської області від 04.02.2026 року про забезпечення майбутнього позову ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка діє в інтересах підопічної ОСОБА_3 , яка перебуває на утриманні у пансіонаті «Осінь життя», проти особи, яка може у майбутньому набути статус відповідача у справі - ФОП ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який є виконавцем за Договором від 01.01.2025 року, та зняти зборону ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , вчиняти будь-які дії, направлені на вивезення (переміщення) з території пансіонату, підопічної пані ОСОБА_3 , 1938 р.н., яка утримується (перебуває під опікою) у пансіонаті «Осінь життя» за адресою АДРЕСА_1 , до іншої установи за будь-якою іншою адресою

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. К. Барвенко