Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2117/25

Провадження № 2/126/316/2026

"22" січня 2026 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О. Г.

із секретарем Кучанською В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьками є: ОСОБА_2 (далі - відповідач) та ОСОБА_3 .

Її батьки спільно не проживають з 2014 року. На підставі рішення суду № 126/3587/14 батько на її утримання сплачував аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.10.2014 і до її повноліття.

Підтвердженням факту того, що відповідач являється її батьком, є її свідоцтво про народження, де у графі "батько" записано ОСОБА_2 .

Вона на теперішній час навчається в КЗ "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка", що підтверджується довідкою № 435 від 02.09.2025, з якої видно, що вона є студенткою 4 курсу і навчається на денній формі навчання.

На сьогодні її матеріально повністю забезпечує її мати ОСОБА_3 . Своїх доходів, у зв`язку з навчанням, вона не має, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та отриманих податків станом на 26.08.2025.

Відповідач по справі не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для її навчання, не зважаючи на те, що згідно з законодавством зобов`язаний це робити. Її мати не в змозі самостійно її утримувати, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів та звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на її утримання.

Просить стягувати з ОСОБА_2 щомісячно на її користь аліменти на її утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), з дати подачі позовної заяви і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Позивачка ОСОБА_1 надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відзиву на позов не подав.

З врахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується її копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 .

Батьками позивачки ОСОБА_1 являються ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_2 .

Позивачка ОСОБА_1 є здобувачем освіти 4 курсу 401-Д групи освітньо-професійного ступеня фаховий молодший бакалавр КЗ "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради". Денна форма здобуття освіти. Термін навчання в коледжі з 01.04.2022 по 30.06.2026, що підтверджується довідкою даного навчального закладу № 435 від 02.09.2025.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 досягла повноліття, однак не досягла 23 років, навчається стаціонарно, потребує утримання не лише від матері, а також від батька.

Ст. 200 СК України визначає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе мати позивачки, з огляду на те, що ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання, не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання. Відповідач є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу, а тому суд прийшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 1211,20 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

На підставі ст. 182, 198-200 СК України, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити повністю.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з 15.09.2025 і до закінчення нею навчання, але на більше ніж досягнення двадцяти трьох річного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 1211,20 грн. судового збору на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106 Код , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду .

Суддя О. Г. Рудь