Ухвала

09 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 504/2790/18

провадження № 61-1548ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Стефанюком Миколою Миколайовичем, на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року (повний текст постанови складений 14 березня 2025 року) в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 07 вересня 2021 року:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково;

визнано спільною сумісною власністю житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , транспортний засіб Mercedes-Benz 208, державний номер НОМЕР_1 , транспортний засіб Mercedes-Benz 914, державний номер НОМЕР_2 ;

припинено право приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 ; земельної ділянки під АДРЕСА_2 ;

виділено у власність ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

виділено у власність ОСОБА_2 1/2 частину земельної ділянки під АДРЕСА_2 ;

стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати з оплати робіт по оцінці та визначені ринкової вартості будинку та земельної ділянки у розмірі 4 000 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Чіканчі О. І.- задоволено частково;

рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 07 вересня 2021 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 1/2 частини вартості відчуженого без згоди дружини спільного майна подружжя та про стягнення 1/2 частини доходу від підприємницької діяльності та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог:

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частину вартості відчуженого без згоди дружини спільного майна подружжя, а саме автомобілів Mercedes-Benz 308 D, державний номер НОМЕР_3 , IVECO 35.С13, державний номер НОМЕР_4 , Mercedes-Benz 310 - D-КА, державний номер НОМЕР_5 , VOLKSWAGEN Transporter, державний номер НОМЕР_6 , VOLKSWAGEN LT 46, державний номер НОМЕР_7 у розмірі 419 115,00 грн;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частину доходу від підприємницької діяльності у розмірі 796 302,00 грн;

в іншій оскаржуваній частині рішення - залишити без змін.

Ухвали Верховного Суду від 14 листопада 2025 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/131791819) касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року повернуто.

Ухвалою Верховного Суду від 25 грудня 2025 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/132932046):

відмовлено ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стефанюк М. М., у поновленні строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року;

відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Стефанюка М. М. на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року.

05 лютого 2026 року ОСОБА_1 через Електронний суд подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана адвокатом Стефанюком М. М., на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року (повний текст постанови складений 14 березня 2025 року).

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення (пункт 3 частини другої статті 394 ЦПК України). Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки є ухвала Верховного Суду від 25 грудня 2025 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/132932046) про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Стефанюка М. М. на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року.

Норми процесуального закону визначають імперативний обов`язок суду касаційної інстанції відмовити у відкритті касаційного провадження за наявності постановленої у відповідній цивільній справі ухвали суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на теж саме судове рішення. Законодавець, передбачивши такі процесуальні правила, обмежив можливість касаційного суду повертатись до вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, за касаційною скаргою якої вже відмовлено у відкритті касаційного провадження на теж саме судове рішення. Ці правила є зрозумілими, а процесуальне законодавство не містить виключень щодо їх застосування (див., зокрема, ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року в справі №640/20732/22 (адміністративне провадження № К/990/13344/24), ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2024 року в справі № 367/6682/21 (провадження № 61-14701ск24)).

Касаційний суд звертає увагу, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Процесуальному праву притаманний принцип процесуальної доброї совісті (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2024 року в справі № 229/7156/19 (провадження № 61-4283св24)).

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 1 частини другої статті 44 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Стефанюком Миколою Миколайовичем, на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року (повний текст постанови складений 14 березня 2025 року) в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков