У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Хамник М.М.,

за участю секретаря судових засідань Камілли В.Я.,

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 08.01.2026 року по справі №308/16499/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Куруц Андрій Андрійович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2026 року по справі №308/16499/25 та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Заяву мотивує тим, що 07.01.2026 року ОСОБА_1 та АБ «Куруц і Партнери» уклав договір про надання правової допомоги б-н від 07.01.2026 року. 07.01.2026 року представник позивача адвокат Куруц А.А. через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи для можливості подання відзиву. 07.01.2026 року об 11 год 48 хв доставлено вищевказане клопотання до суду та о 12 год 19 хв було зареєстровано в суді. Тобто, відповідач виявив свою позицію по справі через представника 07.01.2026 року для можливості скористатися правовою допомогою адвоката та подати відзив. В оскаржуваному судовому рішенні від 08.01.2026 року по справі №308/16499/25 зазначено, що відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату та місце розгляду справи за адресою вказаною в позовній заяві, в тому числі і на номер телефону вказаний у позовній заяві та електронну адресу. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано. Отже, на думку адвоката, те, що встановлено судом не відповідає реальним обставинам справи.

Також адвокат зазначає, що ухвалу про відкриття провадження відповідач не отримував. З огляду на викладене, на переконання представника відповідача, за таких умов перше засідання по справі 308/16499/25, призначене на 08.01.2026 року о 10 год 50 хв повинно було бути відкладено судом.

Окрім цього, адвокат Куруц А.А. зазначає, що електронної адреси відповідач немає. Жодного із способів отримання судової повістки, передбачених чинним законодавством, у відповідача не було, а, отже, відповідач не був повідомлений належним чином.

Отже, на думку представника відповідача адвоката Куруца А.А., рішення підлягає до перегляду, оскільки відповідач не отримував ухвалу про відкриття провадження по справі, представник відповідача отримав її 07.01.2026 року о 19 год 35 хв, тож, відзив не був поданий з причин, що не залежали від волі відповідача, оскільки протягом 15 днів останній мав право на подачу відзиву.

Окрім цього, у заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача зазначив свою позицію щодо кредитного договору, на підставі якого виникла заборгованість, а також незгоду з розрахунками суми простроченої заборгованості та розміру витрат на правову допомогу.

У судове засідання сторони, їх представники не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, враховуючи розумні строки розгляду заяви, вважає можливим розглянути заяву у відсутності сторін згідно ст.287 ЦПК України.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2026 року у цивільній справі №308/16499/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовільнено повністю.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №6245651 від 04.02.2022 у сумі 19500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 14000 грн., прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 500 грн.

Також стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні), 40 коп., а також 8000 (вісім тисяч гривень) витрат на правову допомогу.

У своїй заяві заявник посилається, в тому числі і на те, що ним подано заяву про відкладення справи та надання можливості для ознайомлення з матеріалами 07.01.2026 року, об 11 год 48 хв доставлено вищевказане клопотання до суду, а о 12 год 19 хв було зареєстровано в суді, ухвала про відкриття провадження не отримував, відтак відповідач не був належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи.

Зі змісту ст.284 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Частиною 1 статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути скасоване судом, що його ухвалив, лише при сукупності таких умов: 1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, 2) не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і 3) докази, на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Третю умову слід розуміти таким чином, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення посилається на такі обставини та на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку, ухвалив би принципово інше рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що для скасування заочного рішення відповідач має довести наявність сукупності таких обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини не явки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що відсутні обставини, які б підтвердились поданими доказами сторони відповідача про необізнаність про час та дату огляду справи, оскільки всі процесуальні документи та рішення, прийняте у справі надсилались за місцем офіційної реєстрації відповідача.

Також суд зазначає, що лише одного факту неповідомлення відповідача ОСОБА_1 про час розгляду справи не достатньо для скасування судового рішення, ухваленого законно та обґрунтовано, оскільки основним критерієм для його скасування є надання відповідачем суттєвих доказів, наявність яких дала б суду підстави переглянуте раніше ухвалене рішення.

Так відповідачем не наведено у заяві та не надано суду жодного доказу, що мають значення для справи і які могли б бути підставою для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду.

Варто зазначити, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Разом із тим, з`ясування причин неявки не може бути єдиною підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Однак, стороною заявника у заяві про перегляд заочного рішення не наведено та не додано на підтвердження достатніх доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і могли б спростувати висновки суду по суті даного спору, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті.

У відповідності до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Доводи відповідача викладені в заяві про перегляд заочного рішення фактично є незгодою із рішенням суду першої інстанції, встановленими ним обставинами, наданою судом оцінкою доказам і застосованими до спірних відносин нормами законодавства, що є підставою для апеляційного оскарження рішення, а не для скасування заочного рішення.

Згідно із частиною третьою статті 287ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що відповідач у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також те, що доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, відповідач суду не надав, а тому заява про перегляд заочного рішення суду задоволенню не підлягає.

Частиною 4 ст.287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 247, 258-261, 284-288 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 08.01.2026 року по справі №308/16499/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник