Справа № 214/5268/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 лютого 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Ковтун Н.Г.

за участі: секретаря Фартушної Є.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 214/5268/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 39 559,05 грн. та витрат, пов`язаних з розглядом справи , свої вимоги мотивує тим, що 06.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 7040753 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 13 500,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , на строк 360 днів, з терміном повернення 31.08.2024, зі сплатою відсотків 1,99% в день. Станом на дату звернення до суду заборгованість за кредитом складає 39 559,05 грн., яка складається 13500,00 грн. тіло кредиту, 26 059,05 грн. - нараховані проценти за 97 календарних днів.

В подальшому, 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія « Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія « Фінтраст Капітал» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 39 559,05 грн., сплачений судовий збір в розмірі 2422,20 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Згідно з ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2025 року позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження без виклику сторін.

19 червня 2025 року до суду від представника відповідача, адвоката Дербіна Д.О. надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтуванні зазначив, що ОСОБА_1 заперечує факт підписання Договору № 7040753 споживчого кредиту.

Позивачем не надано підтвердження проставлення електронного підпису ОСОБА_1 , у тому числі із застосування одноразового ідентифікатору.

Крім того, звертає увагу суду що в Криворізькому РУП ГУНП в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження за фактом шахрайських дій за попередньою кваліфікацією ч.1 ст. 190 КК України.

24 червня 2025 року представником позивача надано відповідь на відзив, відповідно до якої вказує, що на підставі ЗУ «Про електронну комерцію» відповідачем було оформлено кредитний договір, примірник якого остання отримала. Відповідно до укладеного договору у відповідача виникла заборгованість яка складає 39 559,05 грн., яка складається 13500,00 грн. тіло кредиту, 26 059,05 грн. - нараховані проценти за 97 календарних днів. У зв`язку з чим просить позов задовольнити у повному обсязі.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 06.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 7040753 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до умов договору ТОВ «Авентус Україна» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 13 500 грн. строком кредитування 360 днів, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит до 31 серпня 2024 року, сплатити проценти за користування кредитом у термін встановлений договором, стандартна процентна ставка 1,99 % в день; знижена процентна ставка 1,692 % в день. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту вказана в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору.

Вказаний договір був підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора С2009.

Пунктом 1.5.1 договору передбачено стандартну проценту ставку в розмірі 1.99 %, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього договору.

Пунктом 1.5.2. договору визначено, що знижена процентна ставка 1,393 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 06.10.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання ним права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Відтак, при укладенні договору сторонами було визначено сплату процентів за користування кредитом та їх розмір.

Відповідно до п. 9.8 договору, підписуючи цей договір, споживач підтвердив, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом №205-ОД від 10 лютого 2022 року, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів.

Визначені сторонами договору умови є обов`язковим до врахування.

27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія « Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія « Фінтраст Капітал» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором.

Станом на дату звернення до суду заборгованість за кредитом складає 39 559,05 грн., яка складається 13500,00 грн. тіло кредиту, 26 059,05 грн. - нараховані проценти за 97 календарних днів.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Стосовно посилань представника відповідача на відсутність факту укладення кредитного договору у зв`язку з зверненням до відділення поліції за фактом вчинення шахрайських дій .

Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі №638/161/22 погодився із кредитною установою та висновками судів першої та апеляційної інстанції, що «без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. Не спростовує вказаного факту й наявність відкритого кримінального провадження за заявою позивача за частиною першоюстатті190 КК України(шахрайство), оскільки відкрите кримінальне провадження за фактом незаконного заволодіння невстановленою особою грошовими коштами позивача не доводить того, що саме ця невстановлена особа/особи заволоділи персональними даними позивача з метою укладення оспорюваного кредитного договору й уклали його від імені ОСОБА_1 без її волі».

І оскільки в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору, то саме звернення позивача до правоохоронних органів до подачі теперішнього позову у справі (…) не є безумовним доказом тих обставин, на які посилається відповідач, може спростувати наданої позивачем сукупності доказів, які узгоджені між собою та свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

На підставі вказаних норм, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Сума заборгованості 39 559,05 грн. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що відповідно заявки № 8191 на виконання доручення до Договору 10/12-2024 від 10.12.2024 вартість послуг адвоката (збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, подання до суду позовної заяви 10 год.) складає 10000 грн. 00 коп.

Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На переконання суду витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. заявлені позивачем не відповідають критеріям реальності (їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи і безумовно є занадто завищеними. А тому, на переконання суду, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. будуть відповідати зазначеним вимогам.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд вважає необґрунтованими вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, який, на переконання суду, не є співмірним із наданими адвокатом послугами, та суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на оплату послуг адвоката, пов`язані із складанням, поданням до суду цивільного позову в розмірі 3000,00 грн.

Саме такий розмір відповідатиме критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 536, 599, 612, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст.ст. 12, 77-81, 137, 141, 259, 263-265, 273, 280-283, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 39 559 грн. 05 коп., судовий збір в розмірі 2422 грн. 41 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна», юридична адреса: м. Київ, вул. Загородня, 15,оф.118/2, ..

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Суддя Н.Г.Ковтун