ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 281/359/25
Провадження по справі 2/281/7/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року селище Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

за участю:

секретаря судових засідань Островської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Лугини цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2025 року позивач ТОВ "Факторинг Партнерс"звернулося до Лугинського районного суду Житомирської області з вказаним позовом. Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договорами № 3509301 від 05.03.2021 року, № 1956355 від 23.03.2021 року у розмірі 33821,86 грн. право вимоги за якими набув позивач, а також понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена у позові заборгованість утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачкою боргових зобов`язань, що виникли внаслідок укладення нею зазначених договорів.

Ухвалою судді від 09.07.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

04.11.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Свої заперечення мотивує тим, що позов є необгрунтованим, не підтверджений належними та допустимими доказами. ОСОБА_1 , дійсно уклала з ТОВ "МІЛОАН" договір № 3509301 від 05.03.2021 року та договір № 1956355 від 23.03.2021 року. Відповідач зазначила, що надані позивачем розрахунки заборгованості не є первинними документами, що підтверджують отримання грошових коштів відповідачкою за договором позики, кредитним договором та користування ними, тому не можуть бути доказом наявності заборгованості. Позивач не надав жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірах, які визначені у позовній заяві та у розрахунках заборгованості. Позивач не надав доказів, які підтверджують надання відповідачу кредитних коштів у розмірі, які були передбачені кредитними договорами, наявність заборгованості за тілом кредиту та процентами. Також відповідач вважає, що витрати на правову допомогу є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар, тому суду слід зменшити їх розмір.

13.11.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить задовольнити позов у повному обсязі. Зазначає, що первісні кредитори не є банками, відповідні операції були здійснені операторами платіжних послуг на підставі укладених між сторонами договорів. Відповідач частково сплачувала заборгованість по одному з кредитів, що свідчить про визнання кредитних правовідносин, факту отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування. Твердження відповідача про те, що вона не отримувала кредитних коштів є намаганням уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. У розрахунках заборгованості чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Незгода відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій "контррозрахунок", але такі розрахунки надані не були. Сторонами кредитного договору було погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Позичальником було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Кредитор не здійснював жодних нарахувань після 23.02.2022 року. Також представник позивача зазначив, що відповідачем не доведено неспівмірності витрат за надану правничу допомогу.

13.11.2025 року надійшло клопотання ТОВ "Факторинг Партнерс" про поновлення строку на подачу клопотання про витребування доказів та витребування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» доказів, що становлять банківську таємницю. Ухвалою від 14.11.2025 року дане клопотання було задоволено.

09.12.2025 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшли витребувані документи, а саме: інформація стосовно рахунків ОСОБА_1 , номери емітованих карт, виписки по рахункам.

У позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити за відсутності його представника.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 просила розгляд справи проводити без її участі.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність часткового задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 3509301, за умовами якого остання як позичальник отримала грошові кошти в сумі 3100,00 грн. зі строком кредитування (п.1.3 договору) 30 днів, терміном повернення - 04.04.2021 року.

Відповідно до п.1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 341,00 грн., яка нараховується за ставкою 11.00 % від суми кредиту одноразово.

У відповідності до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 1395,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Пунктом 1.6. договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.2.2 договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору.

Відповідно до п. 2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору. Стандартна (базова) ставка не є підвищеною.

За змістом п. 2.3.1.1 договору (пролонгація на пільгових умовах) позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства, що є невід`ємною частиною договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 5 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Згідно з п 2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного чергового продовження строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних умовах (базових) перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації та стандартних (базових) умовах 60 днів.

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною ставкою, наведеною в п.1.6 договору.

Відповідно до п. 4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Дослідженою судом довідкою про ідентифікацію підтверджено підписання договору із застосуванням одноразового ідентифікатора W51193.

Відповідно до квитанції № від 05.03.2021 року кошти згідно договору 3509301 в сумі 3100,00 грн. були перераховані на картку № НОМЕР_1 .

21.03.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Маніфою" укладено договір позики № 1956355, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Відповідно до даного договору кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 7000,00 грн. на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк позики: до 22.04.2021 року (30 днів).

Відповідно до повідомлення ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 2782_42 від 06.11.2024 року, грошові кошти в сумі 7000,00 грн. були перераховані на картку НОМЕР_2 .

26.01.2022 року було укладено договір №26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3509301.

10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3509301.

18.02.2025 року було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3509301.

Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3509301.

11.08.2021 року було укладено договір № 11-08/2021 відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1956355.

23.05.2024 було укладено договір №23/05/24 відповідно до якого ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1956355.

Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №1956355.

Заборгованість за договором №3509301 від 05.03.2021 р. станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 12177,86 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2830,00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9006,86 грн.; - заборгованість за комісіями - 341,00 грн.

Заборгованість за договором №1956355 від 23.03.2021 р. станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 21644,00 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7000,00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; - 14644,00 грн.

Загальний розмір заборгованості за договорами №3509301 від 05.03.2021 року та №1956355 від 23.03.2021 року, яку просить стягнути позивач становить 33821,86 грн.

Зазначені обставини підтверджуються договорами №3509301 від 05.03.2021 року та №1956355 від 23.03.2021 року, графіками платежів, паспортами споживчих кредитів, заявами-анкетами, повідомленням ТОВ "Універсальні платіжні рішення", довідкою про ідентифікацію, квитанцією № від 05.03.2021 року, відомістю про щоденне нарахування та погашення ТОВ "Мілоан", договорами факторингу та витягами з реєстрів боржників та додатками до зазначених договорів, договорами про відступлення прав вимог та додатками до них.

Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що статтею 204 ЦК України регламентована презумпція правомірності правочину. Відповідно до наведеної норми права, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

На час розгляду справи кредитні договори, договори факторингу та уступки прав вимог недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний. Також відповідачка у відзиві на позовну заяву не заперечила факт укладення кредитних договорів.

На ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" емітовано карту № НОМЕР_3 та карту № НОМЕР_4 на які 05.03.2021 року було зарахування коштів на суму 3100,00 грн. та 23.03.2021 року було зарахування коштів на суму 7000,00 грн. Тобто, відповідачка отримала кредитні кошти та користувалася ними, що підтверджується листом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" № 20.1.0.0.0/7-251126/75866-БТ від 28.11.2025 року та виписками по рахунках.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином суд дійшов висновку, що зазначені позивачем кредитні договори були укладені сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідають вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при його укладенні сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які передбачені кредитним договором.

ТОВ "Факторинг Партнерс" на підставі договорів факторингу та договорів про відступлення прав вимоги набуло права вимоги до відповідача відносно боргових зобов`язань, що виникли внаслідок укладення нею кредитних договорів.

За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 "… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.

Відповідач не подала жодних доказів на спростування її обов`язку повернення кредитних коштів та процентів за користування ними у розмірі, зазначеному позивачем.

Оскільки позивач довів належними доказами факт укладення відповідачем кредитних договорів, невиконання їх умов відповідачем, а також розмір боргу, суд дійшов висновку про задоволення повністю позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" заборгованості за кредитними договорами у розмірі 33821,86 грн.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

В частині заявлених вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків:

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу, що зазначена на виконання правничих послуг вартість робіт є завищеною з огляду на складність справи, розгляд справи без участі представника позивача, наявна непропорційність з врахуванням необхідного часу для захисту прав особи.

З огляду на викладене, суд, керуючись принципом доцільності та справедливості, вважає необхідним стягнути з відповідача на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу грошову суму в розмірі 6500,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 255, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (, місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, б. буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150) заборгованість за договорами №3509301 від 05.03.2021 року, №1956355 від 23.03.2021 року у розмірі 33821 (тридцять три тисячі вісімсот двадцять одна) грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (, місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, б. буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (, місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, б. буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6500 (шість тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Галина Свинченко