Справа № 645/831/26
Провадження № 2/645/1551/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 лютого 2026 р. м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду міста Харкова Феленко Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

До Немишлянського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява, в якій позивач, просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02.05.2023 Першим підділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 766; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі, визначеному законом до її повноліття, а також визначити місце проживання дитини разом з матір`ю.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Вивчивши позовну заяву, приходжу до висновку, що вона подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (ч. 1 ст. 175 ЦПК).

Згідно ч.1 ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У прохальній частині позовної заяви позивач просить розірвати шлюб, стягнути аліменти та визначити місце проживання дитини.

В порушення ч.1 ст.188 ЦПК України, позивачем не викладено обставин і не зазначено доказів, яким чином пов`язані між собою підстави виникнення або подані докази основної та похідної позовної вимоги, оскільки вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і вирішення позовної вимоги про розірвання шлюбу не залежить від вирішення позовної вимоги про визначення місця проживання дитини відповідно до вимог ст.161 СК України.

Крім того, при розгляді спору про визначення місця проживання дитини обов`язковим є залучення органу опіки та піклування та надання ним відповідного висновку, тобто збільшується обсяг учасників процесу, що ускладнює вирішення справи в цілому. Спільний розгляд, різних не взаємопов`язаних між собою позовних вимог, може ускладнити вирішення справи. При цьому, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі, що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дитини, і як наслідок, може призвести до безпідставного затягування розгляду позовної вимоги про визначення місця проживання дитини, тому зазначені вище вимоги повинні розглядатися окремо.

Таким чином, у позовній заяві не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу, не залежить від правильності позовних вимог про визначення місця проживання дитини.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що між подружжям не існує спору щодо визначення місця проживання дитини.

Положеннями ч.4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того позивачем зазначена вимога про стягнення аліментів на утримання дитини, проте позивачем не зазначено в якому розмірі просить стягувати аліменти.

З цього приводу суддя зазначає, що законодавство України передбачає два основних виду стягнення аліментів: у частці від доходу платника (від до заробітку) або у твердій грошовій сумі. Вид стягнення аліментів визначається саме стягувачем, тобто тим із батьків, з ким проживає дитина.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить суд розірвати шлюб, стягнути аліменти та визначити місце проживання неповнолітньої дитини з матір`ю.

Отже, позивачем визначено три вимоги немайнового характеру.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

При цьому, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір за одну вимогу у розмірі 1331,20 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», з 01.01.2026 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 328,00 грн.

Таким чином, судовий збір, який підлягає сплаті за подання ще 1 вимоги становить 1331,20 грн.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для: або подання уточненої позовної заяви з урахуванням доплати судового збору, та визначення кола учасників справи за позовною вимогою про визначення місця проживання дитини з наданням висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини; або подання уточненої позовної заяви з урахуванням викладеного у мотивувальній частині ухвали.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, Закону України «Про судовий збір», протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ЦПК України та зазначені в ухвалі суду, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 95, 177, 185 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків 5 (п`ять) днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків позовної заяви у вказаний строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Феленко