Провадження № 2/756/1571/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Павлишина О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У вересні 2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості у загальному розмірі 20 797,64 грн.

Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 20 лютого 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №103014571, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 6 400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та строком на 105 днів. ТОВ «МІЛОАН» усі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. 25 червня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги №109-МЛ/Т, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило Позивачу право вимоги від Відповідача коштів за Кредитним договором від 20 лютого 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «МІЛОАН», а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на звернення до суду з позовом утворилась заборгованість за кредитним договором №103014571 у розмірі 20 797,64 грн., яка складається з: 5 952,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 205,64 грн. - заборгованість за відсотками; 640,00 грн. - заборгованість за комісією. У зв`язку із вищевикладеним, Позивач просить стягнути на його користь з Відповідача заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 20 797,64 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору 2 422,40 грн. та на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.

Ухвалою суду від 20.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Відповідач повідомлялась належним чином про розгляд справи шляхом направлення засобами поштового зв`язку судових документів, про що в матеріалах справи наявна відмітка про вручення рекомендованого поштового відправлення «10.11.2025 року ОСОБА_2 ». Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відзиву, у встановлений законодавством термін, Відповідач не надала.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи із такого.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 20.02.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та Відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №103014571. Договір підписаний Відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до умов договору Відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на його банківський рахунок (банківська картка) надано кредиту розмірі 6 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №83243205.

Позивач виконав належним чином умови договору, проте Відповідач взяті зобов`язання не виконує. Згідно п.1.3 кредит надається строком на 105 днів, з яких 15 днів - пільговий період, 90 днів - поточний період, з поверненням остаточним поверненням до 04.06.2024 року, та сплатою комісії за надання кредиту 640,00 грн.

Видача Відповідачу кредитних коштів в сумі 6 400,00 грн. підтверджується копією платіжного доручення № 83243205 від 20.02.2024 р.

Відповідач належним чином не виконала умов кредитного договору у встановлений строк.

Станом на дату звернення до суду з позовом Позивач нарахував Відповідачу заборгованість за кредитним договором №103014571 у розмірі 20 797,64 грн., яка складається з: 5 952,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 205,64 грн. - заборгованість за відсотками; 640,00 грн. - заборгованість за комісією.

25 червня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги №109-МЛ/Т, Додатком до якого є Реєстр боржників, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило Позивачу право вимоги від Відповідача коштів за Кредитним договором від 20 лютого 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «МІЛОАН», а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача.

10.09.2025 р. Позивач направив Відповідачу претензію №23694524/168, у якій повідомлено про прострочення сплати кредиту.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідач не надав доказів належного виконання ним зобов`язань за дослідженим договором.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, у загальному розмірі 20 797,64 грн., яка складається з: 5 952,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 205,64 грн. - заборгованість за відсотками; 640,00 грн. - заборгованість за комісією.

Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача судові витрати в сумі 2 422,40 грн.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката суду надано: Договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 р. з адвокатським об`єднанням «Апологет», довіреність на представництво Позивача, акт наданих послуг №Д/2863 від 19.09.2025 року, в якому зазначена сума наданих послуг у розмірі 8 000,00 грн. та детальний опис наданих послуг від 19.09.2025 року на 6 год. 30 хв.

Водночас, Відповідачем заперечень проти заявленої суми правничої допомоги не надано.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим і підтвердженим обсяг наданої правової допомоги.

На переконання суду, вказана сума відповідає складності справи, ціні позову та обсягу наданої правової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 616, 623, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28 () заборгованість за Кредитним договором №103014571 у розмірі 20 797 грн. 64 коп., з яких: 5 952,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 205,64 грн. - заборгованість за відсотками; 640,00 грн. - заборгованість за комісією, а також суму судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 8 000,00 грн., а всього в загальному розмірі 31 220 (тридцять одна тисяча двісті двадцять) грн. 04 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Є.В. Діденко