Номер провадження 2-п/201/53/2025
Соборний районний суд міста Дніпра
У Х В А Л А

12 лютого 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Овчаренка Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 201/12279/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 201/12279/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої, просить суд переглянути та скасувати вказане заочне рішення.

В обґрунтування заявник зазначив, що не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи тому, він був позбавлений можливості подавати докази та заперечення. На його думку, позивачем не доведено належними та допустимими доказами позовних вимог, а надані ним докази є недостатніми та не дають підстави дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмету доказування, тому позов є необґрунтованим. Зазначає, що розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості за договором № 500823137 від 23.10.2019 року. Також звертає увагу суду на те, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-ХII, щодо повідомлення про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності і уможливив би покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначене судове засідання.

Ухвалами суду від 12 січня 2026 року та від 30 січня 2026 року розгляд зави відкладено.

Заявник у судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому порядку.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до суду не з`явився був повідомлений належним чином шляхом доставки судової кореспонденції до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заочним рішенням Соборного районного суду міста Дніпра від 12.11.2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» задоволено повністю та стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 500823137 від 23.10.2019 року у розмірі 42 008,80 гривень, з яких: 31 795,33 грн заборгованість по тілу кредиту; 9 013,47 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а також, витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Отже, скасування заочного рішення суду можливе за одночасним існуванням двох умов: поважність причини неявки в судове засідання і наявність посилання на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За матеріалами справи встановлено, що відповідач повідомлявся судом про час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки на зареєстровану адресу проживання відповідача, відомості про яку містяться в матеріалах справи, у вигляді копії паспорту відповідача, і поверталася до суду з відміткою «адресат відсутній».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату час та місце розгляду справи, однак в судове засідання, яке було призначено для розгляду справи, відповідач не з`явився, іншої адреси не повідомляв, що дало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, які знаходилися в матеріалах справи та наданими позивачем, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У заяві про перегляд заочного рішення суду відсутні посилання на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявки посилається, зокрема, на те, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві.

Суд критично ставиться до вказаного твердження з огляду на те, що у матеріалах справи міститься виписка по особовому рахунку ОСОБА_1 з 23.10.2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою вбачається зарахування на його рахунок грошових коштів у розмірі обумовленої договором суми 32 210,35 грн, та сплата відповідачем відсотків за кредитним договором.

Відповідно до п. 5 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18.06.2003 року № 254, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Посилання заявника на те, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору банк дотримався вимог щодо повідомлення про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, спростовується матеріалами справи, а саме, підписаними власноручним підписом відповідача: офертою на укладення угоди про кредиту № 500823137 від 23.10.2019 року, графіком платежів та розрахунком вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, договором про внесення змін і доповнень до кредитного договору, паспортом споживчого кредиту.

Зокрема, підписана відповідачем оферта містить умову, у якій зазначено, що підписанням цієї оферти позичальник перед укладенням угоди ознайомлений у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту, з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ».

Оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, то за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Зважаючи на викладене, оцінюючі надані по справі докази, суд вважає, що відсутні підстави перегляду і скасування заочного рішення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 260, 287, 288, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 12.11.2025 року по цивільній справі № 201/12279/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Заочне рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 12.11.2025 року по цивільній справі № 201/12279/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в загальному порядку.

Строк на апеляційне оскарження рішення відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Давидовська