Справа № 536/2066/25
Провадження № 2/533/38/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22 січня 2026 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № D44.00501.005520005 у загальному розмірі 46501,53 грн, яка складається зі:

- заборгованості за тілом кредиту - 16667,06 гривень;

- заборгованості за відсотками - 11056,16 гривень;

- заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту - 18778,31 гривень.

Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються зі судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн, розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення суду - не заперечував.

Процесуальні дії та рішення у справі

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 вересня 2025 року цивільну справу було передано за територіальною підсудністю на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області (а.с. 57).

30 вересня 2025 року цивільна справа надійшла до Козельщинського районного суду Полтавської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2025 справу розподілено головуючій судді Козир В.П. (а.с. 60).

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 01 грудня 2025 року (а.с. 61-62).

Цією ж ухвалою суду запропоновано позивачеві Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» протягом 20 днів з дня отримання ухвали надати до суду на підтвердження власних позовних вимог детальний розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № D44.00501.005520005 зі зазначенням розміру процентної ставки, періоду нарахування процентів, комісії, суми заборгованості за кожним періодом, суми погашення заборгованостей тощо.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2025 року витребувано від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» детальний розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № D44.00501.005520005 зі зазначенням розміру процентної ставки, періоду нарахування процентів, комісії, суми заборгованості за кожним періодом, суми погашення заборгованості тощо У судовому засіданні оголошено перерву до 22.01.2026 (а.с.70-71).

15.12.2025 від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду (а.с.75-76), до якої позивачем долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором № D44.00501.005520005 (а.с.77).

У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати без участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, у розумінні п. 4. ч. 8, ч.11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату час та місце судового розгляду (а.с. 65,66, 73, 82), про причини неявки у судове засідання не повідомив, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавав.

Ухвалою суду від 22 січня 2026 року вирішено проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 1-3)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 липня 2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування D44.00501.005520005 (надалі - договір кредиту або кредитний договір).

Відповідно до умов договору кредиту банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у сумі 18050,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язувався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами, які становлять 20 % річних, та платою за послуги щомісячного обслуговування за кредитне обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує.

У зв`язку зі неповерненням коштів за договором кредиту станом на 19.12.2023 (дату відступлення заборгованості) загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 46501,53 грн, у тому числі:

- заборгованості за основним боргом - 16667,06 гривень;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 11056,16 гривень;

- заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту - 18778,31 грн.

19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Оптіма Факторинг».

22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 11, 16, 20, 509, 525-526, 629, 1048-1049, 1054 ЦК України, статті 27, 31, 175, 263 ЦПК України, статтю 55 Конституції України.

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надав, власну позицію щодо предмета спору не висловив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

24.07.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (банк/кредитодавець) та відповідачем ОСОБА_1 (позичальник/споживач/страхувальник/застрахована особа) укладено договір кредиту та страхування № D44.00501.005520005, який містить підпис від імені позичальника/страхувальника ОСОБА_1 (далі - кредитний договір або договір кредиту) (а.с.5).

Відповідно до п. 1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на таких умовах: тип кредиту - смарт/розумний (п. 1.1); сума кредиту - 18050,00 грн (п. 1.2); процентна ставка та тип % річних - 20 - змінювана (п. 1.3); строк кредиту - 60 місяців (п. 1.4).

У п.1.5 кредитного договору зазначено, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги зі щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБО), за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 додатку № 1 «Інші послуги банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки банку сплачується згідно з діючими тарифами банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на вебсайті банку.

Згідно з п. 1.6 кредитного договору дата повернення кредиту - 24.07.2024. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ), відкритий у банку (далі - рахунок), відповідно до графіку, викладеного в додатку № 1 до даного договору.

Банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів у розмірі 18050,00 гривень на рахунок № НОМЕР_3 позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», МФО 336310, та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту у розмірі 1933,93 гривні згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору. Спосіб оплати - переказ коштів на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» в АТ «Ідея Банк» № НОМЕР_7 через транзитний рахунок АТ «Ідея Банк» (п.1.7 кредитного договору).

Змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки у розмірі 9,5 % збільшена на маржу банку у розмірі 10,5 % (п. 1.8 кредитного договору).

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який є додатком № 1 до договору кредиту та страхування № D44.00501.005520005 від 24.07.2019, підписаного власноруч 24.07.2019 ОСОБА_1 , тип кредиту - споживчий кредит; сума/ліміт кредиту - 18050,00 грн; строк кредитування - 60 місяців; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковий; процентна ставка відсотків річних - 20 %; тип процентної ставки - змінювана; загальні витрати за кредитом - 55926,23 грн; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача - 55626,33 грн (а.с.6).

У п. 5 паспорту споживчого кредиту визначено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення платежів, яка за своїм змістом являє собою графік платежів. У графіку платежів, зазначено, що загальна вартість кредиту, на кінець розрахункового періоду, становитиме - 55926,23 грн, яка складається з: погашеної суми кредиту - 18050,00 грн; процентів за користування кредитом - 10133,09 грн; інші послуги банку - 27743,14 грн.

Згідно з ордером-розпорядженням № 1 про видачу кредиту, на підставі договору № D44.00501.005520005 від 24.07.2019, АТ «Ідея Банк» видало ОСОБА_1 кошти у сумі 16116,07 грн (а.с.7).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № D44.00501.005520005 станом на 19.12.2023 загальна сума заборгованості відповідача перед первісним кредитором АТ «Ідея Банк» складала - 46501,53 грн, яка складалась зі заборгованості за основним боргом - 16667,06 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 11056,16 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 18778,31 грн (а.с.12).

З виписки за рахунком НОМЕР_4 ОСОБА_1 за період з 24.07.2019 по 19.12.2023 вбачається, що відповідачу 24.07.2019 було видано кредит у сумі 18050,00 грн, у тому числі 16116,07 грн (кредит) та 1933,93 (сплата страхового платежі за рахунок кредитних коштів). З виписки також убачається, що відповідачем здійснювалося погашення кредиту, а саме: 23.08.2019 - 990,00 грн; 27.09.2019 - 970,00 грн; 06.11.2019 - 970,00 грн; 06.12.2019 - 1490,00 грн; 10.01.2020 - 1190,00 грн; 11.02.2020 - 1190,00 грн (а.с. 8-11). Після 11.02.2020 погашення кредиту не здійснювалося.

19.12.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» (фактор) укладено договір факторингу № 19/12-2023 (а.с. 16-22).

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу № 19/12-2023 за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 5.1 договору факторингу № 19/12-2023 права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора, саме у день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконанні фактором зобов`язань, передбачених п. 1.4 цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору факторингу № 19/12-2023 фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 11576112,00 грн шляхом перерахунку 100 % вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку та підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, друкованого реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно».

Відповідно до реєстру боржників № 2 від 19.12.2023 до договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 ТОВ «Оптіма Факторинг» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором D44.00501.005520005 від 24.07.2019 у загальній сумі 46501,53 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 16667,06 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 11056,16 грн та заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 18778,31 грн (а.с. 23-25).

Згідно з копією платіжної інструкції від 20.12.2023 № 45 ТОВ «Оптіма Факторинг» перерахувало АТ «Ідея Банк» 11576112,00 грн за відступлення прав вимоги за договором факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 (а.с. 26).

22.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 22/12-2023 (а.с. 28-32).

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу № 22/12-2023 за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 5.1 договору факторингу № 22/12-2023 права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконанні фактором зобов`язань, передбачених п. 1.4 цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору факторингу № 22/12-2023 фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 11861032,61 грн шляхом перерахування 100 % вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку та підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, друкованого реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно».

Відповідно до реєстру боржників № 2 від 22.12.2023 до договору факторингу № 21/12-2023 від 21.12.2023 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № D44.00501.005520005 від 24.07.2019 у загальній сумі 46501,53 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 16667,06 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 11056,16 грн та заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 18778,31 грн (а.с. 33-35).

Відповідно до акту № 44 про відсутність взаємних претензій під час складання реєстру боржників № 22/12-2023 було допущено технічну помилку, а саме помилково вказаний договір факторингу 21/12-2023 від 21.12.2023. Відповідно до умов договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023 сторони дійшли згоди, що допущена технічна помилка не впливає на дійсність та не скасовує факт переходу права вимоги, оформленого згідно з підписаним реєстром боржників № 22/12-2023 від 22.12.2023 (а.с.37).

Згідно з копією платіжної інструкції від 26.12.2023 № 376 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало ТОВ «Оптіма Факторинг» 11861032,61 грн за відступлення прав вимоги за договором факторингу № 22/12-2023 (а.с. 36).

Відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного позивачем, за кредитним договором № D44.00501.005520005 загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає - 48162,40 грн, яка складається зі заборгованості за основним боргом - 16667,06 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8057,17 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 23438,17 грн (а.с. 77).

Застосовані судом норми права та висновки Верховного суду

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (станом на дату укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Також виписка банку згідно з Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі.

Такі висновки зробив Верховний суд у справі № 200/5647/18 (постанова від 16.09.2020) та у справі № 760/7792/14-ц (постанова від 28.10.2020).

У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (610 ЦКУ).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ).

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

З матеріалів справи вбачається, що між АТ «Ідея Банк» (первісний кредитор) та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, а саме: 24.07.2019 укладено договір кредиту та страхування № D44.00501.005520005.

Факт укладення кредитного договору належним чином підтверджено доказами, наданими позивачем.

Також, суд уважає доведеним позивачем та не спростованим відповідачем факт видачі первісним кредитором кредиту за цим договором у сумі 18050,00 грн, у тому числі шляхом перерахування коштів у сумі 16116,07 грн у день укладення договору на відповідний банківський рахунок відповідача та у сумі 1933,93 грн - шляхом оплати страхового внеску за рахунок кредиту.

Відповідно до умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення платежів, проценти за користування кредитом, розмір комісії тощо).

Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором.

У п. 5 паспорту споживчого кредиту визначено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення платежів, яка за своїм змістом являє собою графік платежів. У графіку платежів, зазначено, що загальна вартість кредиту, на кінець розрахункового періоду, становитиме - 55926,23 грн, яка складається з: погашеної суми кредиту - 18050,00 грн; процентів за користування кредитом - 10133,09 грн; інші послуги банку - 27743,14 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № D44.00501.005520005 станом на 19.12.2023 загальна сума заборгованості відповідача перед первісним кредитором АТ «Ідея Банк» складала - 46501,53 грн, яка складалася зі заборгованості за основним боргом - 16667,06 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 11056,16 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 18778,31 грн (а.с.12).

Право вимоги саме такої суми заборгованості набув позивач та пред`явив до стягнення.

Відповідачем не спростовано факт укладення кредитного договору та факт отримання кредитних коштів. Доказів проведення повного розрахунку за кредитним договором матеріали справи не містять.

Суд погоджується з аргументами позивача, викладеними ним у позовній заяві, та уважає, що розрахунок заборгованості, виконаний позивачем, відповідає умовам кредитного договору.

Так, з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що для нарахування процентів за користування кредитом та комісії, застосовувалися процентні ставки (за процентами та комісією), що відповідають умовам кредитування та були погодженні сторонами кредитного договору.

Отже, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором заборгованість відповідача за кредитним договором становить 46501,53 грн, яка складалась зі заборгованості за основним боргом - 16667,06 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 11056,16 грн та заборгованості за нарахованою та несплаченою комісією - 18778,31 грн.

Позивач ТОВ «ФК «Профіт капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача на підставі договору факторингу в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав вимоги. Факт набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором суд також уважає доведеним належними та достатніми доказами.

Отже позивач є кредитором по відношенню до відповідача та має дійсне право вимоги до відповідача, що ґрунтується на договорі, у загальному розмірі 46501,53 грн.

Відповідач наведене у позовній заяві не спростував, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористався, доказів сплати заборгованості за кредитним договором первісному кредитору чи позивачеві як новому кредитору, або належних доказів на спростування отримання кредиту - до суду не надав. Тому суд позовні вимоги позивача задовольняє повністю, оскільки уважає їх обґрунтованими, підставними та доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи.

Розподіл судових витрат

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 3028,00 грн (а.с. 4, 53).

З урахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 3028,00 грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн, на підтвердження яких надав відповідні докази.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Зі сторони позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано такі докази (копії):

1) договір про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року № 02-24, укладений між адвокатським об`єднанням «Правовий курс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (а.с. 38-41), відповідно до якого об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правничої допомоги у відповідності з умовами цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану йому правничу допомогу (п.1.1); за договором про надання правничої допомоги у суді першої інстанції клієнт сплачує на користь об`єднання винагороду, розмір якої визначається та фіксується сторонами додатково в акті прийому-передачі наданої правничої допомоги в залежності від строків вирішення спірних правовідносин, ступені важкості справи, обсягу правничих послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта;

2) додаткову угоду від 01.07.2024 № 1/1 до договору про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року № 02-24 (а.с. 42), відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо доповнення п. 3.1 договору підпунктом 3.1.1, відповідно до якого вартість за проведення консультацій з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовка проєкту позовної заяви для направлення до суду складає 7000,00 грн;

3) додаток № 2 до договору про надання послуг від 01.07.2024 № 02-24 «Форма акту прийому-передачі реєстру боржників», у п. 19 якого містить інформація про боржника ОСОБА_1 за кредитними договорами, заборгованість за якими є предметом даного спору (а.с. 43 );

4) акт прийому - передачі наданої правової допомоги від 24.07.2025, відповідно до якого ТОВ «ФК «Профіт Капітал» сплачує на користь об`єднання 7000,00 гривень за проведення консультації з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовку проекту позовної заяви для направлення до суду 1 позовної заяви згідно з реєстром. Відповідно до акту за проведення консультації з клієнтом, розмір винагороди за здійснення вивчення документів та підготовку проєкту позовної заяви для направлення до суду відносно ОСОБА_1 за договором № D44.00501.005520005 становить 7000,00 грн (а.с. 44);

5) наказ (розпорядження) від 28.06.2024 № 02-К про прийняття на роботу ОСОБА_2 адвокатом Адвокатського об`єднання «Правовий курс» (а.с. 45);

5) платіжну інструкцію від 05 вересня 2024 року № 918, відповідно до якої ТОВ «ФК «Профіт Капітал» сплатило адвокатському об`єднанню «Правовий курс» грошові кошти у сумі 182 000,00 грн за надання правової допомоги по акту № 1 від 05.09.2024 до договору № 02-24 від 01.07.2024 про надання правової допомоги (а.с. 46).

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Позивачем надано усі необхідні докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на правничу допомогу у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро, договір про надання правничої допомоги, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги. Такі докази завчасно були направлені відповідачеві.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу, з боку відповідачки заявлено не було.

Оскільки позовна заява позивача підлягає задоволенню, то на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141, 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід було б стягнути судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.

Разом з тим, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Така правова позиція зроблена Верховним Судом у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 2040/6747/18.

Схожа правова позиція також висловлена Верховним Судом у справі № 340/4492/22 від 25 липня 2023 року.

Також у справі № 922/445/19 Об`єднана палата Верховного Суду зробила такий висновок:

«Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Водночас у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, за якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від зазначеного загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення».

Здійснюючи розподіл витрат на правничу допомогу у даній справі, враховуючи власну практику розподілу судових витрат на правничу допомогу в аналогічних справах, суд зазначає, що фактично справа розглядалася без участі сторін; по цій справі фактично відбулося лише два судових засідання; така категорія справ є розповсюдженою, а позовні заяви шаблонними; спір є нескладним у правозастосуванні; відповідач не висловив заперечень проти позовних вимог та є слабшою стороною у правовідносинах з фінансовою установою (позивачем); сума понесених позивачем витрат на правничу допомогу у сукупності зі сумою боргу, що стягується судом у результаті задоволення позову, може бути надмірним фінансовим тягарем для відповідача, тому суд уважає, що пред`явлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу є дещо завищеним, та суд частково відмовляє позивачеві у відшкодуванні здійснених ним витрат на правову допомогу у сумі 2000,00 грн та, відповідно, стягує з відповідача на користь позивача 5000,00 грн (7000,00 - 2000,00 = 5000,00) у рахунок понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

На думку суду, судові витрати, понесені позивачем, у такому розмірі відповідають критеріям реальності (їх дійсності та необхідності), розумності та не є явно несправедливими. Решту суми витрат (2000,00 грн) слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 12, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 282 ЦПК України, нормами матеріального права та висновками ВС, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором від 24.07.2019 № D44.00501.005520005 у загальному розмірі 46501 гривню 53 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» судовий збір у сумі 3028 гривень 00 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Козельщинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (місцезнаходження: вулиця Набережно-Лугова, буд. 8, місто Київ, 04071; адреса для листування: проспект Ю. Гагаріна, буд. 23, а/с 57, м. Київ, 02094; ідентифікаційний код 39992082; електронна пошта: ).

Представник позивача: адвокат Ушакевич Марина Петрівна (адреса: проспект Ю. Гагаріна, буд. 23, а/с 57, м. Київ, 02094; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тел.: НОМЕР_5 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ).

Повне рішення складено та підписано суддею 22.01.2026.

Суддя В.П. Козир