ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/2644/25 Головуючий у 1-й інстанції: Хомик І.І.
Номер провадження: 22-ц/819/300/25 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.,

суддів: Майданіка В.В.,

Склярської І.В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс",

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Захар`єва Яна Василівна, на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2025 року, ухвалене суддею Хомик І.І., в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Діджи Фінанс" (скорочене найменування - ТОВ "Діджи Фінанс") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 24 лютого 2021 року між ТОВ "ФК ІНВЕСТ ФІНАНС" та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до якого відповідачу перераховано на банківську картку кредитні кошти у сумі 5 900 грн.

05 вересня 2022 року між ТОВ "ФК ІНВЕСТ ФІНАНС" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено Договір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 0 від 24 лютого 2021 року перейшло до ТОВ "Діджи Фінанс".

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконала умови кредитного договору № 0 від 24 лютого 2021 року, тому її заборгованість перед новим кредитором становить 24 886 грн 86 коп., із якої: 5 898 грн 58 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 18 988 грн 28 коп. - заборгованість за відсотками, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. та 9 000 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Велшикоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2025 року позов ТОВ "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Діджи Фінанс" заборгованість за кредитним договором № 0 від 24 лютого 2021 року у розмірі 24 886 грн 86 коп., 2 422 грн 40 коп. судових витрат, понесених на оплату судового збору та 9 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог та обґрунтованості заявлених до стягнення із відповідача сум.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду відповідач ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Захар`єва Я.В., подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2025 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову та стягнути з позивача понесені судові витрати.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 січня 2026 року справа розподілена колегії суддів Херсонського апеляційного суду у складі головуючого (суддя-доповідач) Воронцової Л.П., судді: Майданік В.В., Склярська І.В.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 09 січня 2026 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків.

13 січня 2026 року скаржник усунула недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 14 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження.

23 січня 2026 року цивільна справа надійшла до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 27 січня 2025 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу і заперечення інших учасників справи

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність позовних вимог ТОВ "Діджи Фінанс" та наявність заборгованості у ОСОБА_2 , оскільки позивачем не наданодоказів на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання нею логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту, ознайомлення з усіма істотними умовами договору, не доведено належність платіжної картки відповідачу, на яку було зараховано грошові кошти у розмірі 5 900 грн, надані позивачем докази не містять реквізитів кредитної картки, на яку ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" мало перерахувати кредитні кошти.

Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності заборгованості саме в заявленому розмірі, які б відповідали вимогам процесуального закону, положенням статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України та Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів України". Вважає, що позивачем незаконно здійснювалось нарахування процентів за користування кредитними коштами після закінчення 14-денного строку кредитування, передбаченого договором про споживчий кредит, а матеріали справи не містять доказів щодо ініціювання боржником пролонгації строку кредитування, надані позивачем копії додаткових угод відповідачем не підписані та не містять сум погашення у графіку платежів. Вважає, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами є неспівмірною сумі кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, тому розмір процентів підлягає зменшенню.

Крім того, скаржник зазначила, що стягнуті судом витрати на правову допомогу є неспівмірними зі складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт, обсягом виконаних робіт та ціною позову та позивачем не надано доказів оплати за договором про надання правової допомоги на суму 9000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ТОВ "Діджи Фінанс" вважав доводи апеляційної скарги безпідставними, просив відмовити у задоволенні скарги та витребувати від АТ КБ "ПриватБанк"інформацію чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 платіжну картку № НОМЕР_1 ; виписку про рух грошових коштів з карткового рахунку, відкритого до платіжної картки № НОМЕР_1 за період з 24.02.2021 по 28.08.2021 з відображенням часу зарахування коштів; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 24.02.2021 по 28.08.2021; ідентифікаційні дані власника карткового рахунку № НОМЕР_1 , у тому числі, прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронно пошти тощо) та усі інші наявні відомості щодо даної особи.

Колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання, з огляду на таке.

Згідно з пунктами 5, 8 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до частини третьої статті 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Згідно з частинами другою, третьою, четвертою, восьмою статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частиною першою статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено наявності поважних причин пропуску строку для подання клопотання про витребування доказів та вчинення дій, спрямованих на отримання вказаних доказів, не доведено обставин, передбачених частинами 2, 4, 8 ст. 83 ЦПК України.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

24 лютого 2021 року о 16:12:45 год. ОСОБА_1 через особистий кабінет шляхом введення пароля особистого кабінету в якості аналога власноручного підпису підписала заявку № 0 про отримання кредиту у розмірі 5 900 грн зі сплатою процентів у розмірі 1, 37% на день на банківську картку № НОМЕР_1 (а.с. 79-81).

24 лютого 2021 року між ТОВ "ФК ІНВЕСТ ФІНАНС" та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній на умовах строковості, зворотності, платності надано кредит у розмірі 5 900 грн на строк 14 календарних днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,37% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" (а.с.37-47).

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ "Платежі Онлайн" № 62/4820/12 від 14 грудня 2022 року, на сайті торговця через платіжний сервіс "Platon" проведено успішну транзакцію № 31417-62032-11153 на суму 5 900 грн о 16:16:45 год. 24 лютого 2021 року на номер карти НОМЕР_1 , банк-емітент "Приват Банк" (а.с. 78).

Крім того, між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ "ФК ІНВЕСТ ФІНАНС" укладено додаткову угоду від 10 березня 2021 про зміну умов договору № 0, відповідно до якої змінено п. 1.2., п.1.3.1. Договору та викледено їх в наступній редакціх: "1.2. Кредит надається строком до 24/03/2021 року, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов?язань за цим Договором." та "1.3.1. Знижена процентна ставка 1,71% в день від суми кредиту, застосовується у межах нового строку надання кредиту (з 1-го (першого) дня пролонгації), зазначеного у п. 3 цієї Додаткової угоди, якщо в цей строк Позичальник здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. При цьому Позичальник погоджується, що умови про встановлення різних процентних ставок за цим Договором застосовуються за домовленістю Сторін та не є наслідком погіршення умов користування кредитом для Позичальника.". При порушенні Позичальником виконання зобов?язань визначених в п. 1, п. 2 цієї Додаткової угоди, дія цієї Додаткової угоди анулюється, сторони повертаються до умов, що діяли до укладення цієї Додаткової угоди. Зміни в Договір набувають чинності в момент зарахування зазначеної суми в повному обсязі на банківський рахунок Кредитора. У разі часткового виконання Позичальником цієї додаткової Угоди перераховані Позичальником кошти будуть направлені на погашення заборгованості перед Кредитором в порядку черговості встановленої п. 6.3. Договору (а.с. 69-70).

24 березня 2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ "ФК ІНВЕСТ ФІНАНС" укладено додаткову угоду про зміну умов договору № 0, якою, зокрема, продовжено строк дії договору до 24 березня 2021 року, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов?язань за цим Договором, погоджено знижену процентну ставку у розмірі 1,7 % в день від суми кредиту (а.с. 71-72).

10 квітня 2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ "ФК ІНВЕСТ ФІНАНС" укладено додаткову угоду про зміну умов договору № 0, якою, зокрема, продовжено строк дії договору до 24 квітня 2021 року, погоджено знижену процентну ставку у розмірі 1,7 % в день від суми кредиту (а.с. 73-74).

08 травня 2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ "ФК ІНВЕСТ ФІНАНС" укладено додаткову угоду про зміну умов договору № 0, якою, зокрема, продовжено строк дії договору до 22 травня 2021 року, погоджено знижену процентну ставку у розмірі 1,7 % в день від суми кредиту (а.с. 75-76).

14 червня 2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ "ФК ІНВЕСТ ФІНАНС" укладено додаткову угоду про зміни умов Договору № 0 щодо реструктуризації заборгованості, відповідно до якої загальна сума заборгованості, що підлягає реструктуризації, за даною угодою складає 11 829.46008122 грн, з яких: сума кредиту 5 900 грн; нараховані проценти за користування кредитом 3 914, грн та прострочені проценти за користування кредитом 2 016.600112915 грн, передбачені п.6.3. Договору. Сторони домовилися, що погашення заборгованості, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватиметься згідно графіка погашення заборгованості. Боржник зобов?язується у повному обсязі погасити заборгованість, яка зазначена в п. 2 цієї Додаткової угоди, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Кредитора (шістьма) рівними частинами (далі - платіж (і)). В день укладення цієї Додаткової угоди щодо реструктуризації заборгованості Боржник зобов?язаний здійснити оплату першого платежу у сумі згідно Графіка погашення заборгованості. Періодичність внесення наступних чергових платежів - кожні 14 (чотирнадцять) днів після внесення першого платежу у термін і сумі згідно Графіку погашення заборгованості. У разі неможливості оплати платежу у термін, визначений Графіком погашення заборгованості, Боржник зобов?язується здійснити цей платіж протягом наступних (трьох) робочих днів, за ці дні Кредитор не нараховує проценти за користування кредитом (а.с.63-65).

17 червня 2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ "ФК ІНВЕСТ ФІНАНС" укладено додаткову угоду про зміни умов Договору № 0 щодо реструктуризації заборгованості, відповідно до якої загальна сума заборгованості, що підлягає реструктуризації, за даною угодою складає 12 248,860090375 грн, з яких: сума кредиту 5 900 грн; нараховані проценти за користування кредитом 3 914. грн та прострочені проценти за користування кредитом 2 436.грн, передбачені п.6.3. Договору. Інші умови угоди ідентичні умовам попередньої угоди (а.с. 66-68).

Згідно з деталізованим розрахунком заборгованості за кредитним договором № 0 від 24 лютого 2021 року, складеного ТОВ "Компані Інвест Фінанс", заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором за період з 24 лютого 2021 року по 27 листопада 2021 року складає 24 886 грн 86 коп., із якої: 5 898 грн 58 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 18 988 грн 28 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 29-34).

05 вересня 2022 року між ТОВ "ФК ІНВЕСТ ФІНАНС" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено Договір факторингу № 556/ФК-22 відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 0 від 24.02.2021 р. про надання споживчого кредиту перейшло до ТОВ "Діджи Фінанс" (а.с. 53-61).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ "Діджи Фінанс" передано право вимоги за кредитним договором № 0 від 24 лютого 2021 року щодо боржника ОСОБА_1 на суму 24 886 грн 86 коп., із якої: 5 898 грн 58 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 18 988 грн 28 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 21).

06 вересня 2022 року, 12 вересня 2022 року та 19 вересня 2022 року ТОВ "Діджи Фінанс" здійснило оплату на рахунок ТОВ "ФК ІНВЕСТ ФІНАНС" за договором факторингу № 556/ФК-22 на загальну суму 2 306 400 грн (а.с. 91-92).

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) викладено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі №645/5557/16-ц).

Встановлено, що 24 лютого 2021 року між ТОВ "ФК ІНВЕСТ ФІНАНС" та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній на умовах строковості, зворотності, платності надано кредит у розмірі 5 900 грн на строк 14 календарних днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,37% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Колегія суддів звертає увагу, що належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не укладала і не підписувала договір позики відповідачем суду не надано.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 виснував, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.

Таким чином, у контексті розуміння електронного правочину, вчинення дій з використанням особистого кабінету, логіну, паролю та/або одноразового ідентифікатора, наданого особі при реєстрації, створює презумпцію того, що ці дії вчинені саме цією особою. Якщо відповідач заперечує факт власного волевиявлення на укладення кредитного договору в електронній формі або стверджує, що електронний підпис був вчинений не ним, а іншою особою, тягар доведення цих обставин покладається саме на відповідача відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України.

Відтак, заперечення факту авторизації та підписання договору без надання належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність вад волевиявлення або вчинення електронного підпису іншою особою, не є достатньою підставою для спростування презумпції дійсності правочину та вчинення електронного підпису саме відповідачем.

Відповідач ОСОБА_1 не спростувала належність їй номеру мобільного телефону, адреси електронної пошти, зазначених в кредитному договорі, та карткового рахунку, вказаного у заявці № НОМЕР_2 про отримання кредиту та інформаційній довідці ТОВ "Платежі Онлайн" № 62/4820/12 від 14 грудня 2022 року про переказ кредитних коштів, а також не надала жодних доказів несанкціонованого доступу до її особистого кабінету, використання її персональних даних третіми особами чи будь-яких інших обставин, які б свідчили про відсутність її волі на укладення договору або фальсифікацію електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Доказів того, що персональні дані відповідача (дані паспорта громадянина України, картки фізичної особи-платника податків, номер телефону тощо), які первісним кредитором ТОВ "ФК "ІНВЕСТ ФІНАНС" були використані незаконно для укладення кредитного договору та додаткових угод до нього від імені відповідача, такі як, зокрема, звернення до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій, відповідачем суду не надано.

При цьому, спірний договір, укладений між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ "ФК "ІНВЕСТ ФІНАНС" в судовому порядку не оскаржувався, не визнавався недійсним, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаного правочину.

Вказаним спростовуються доводи відповідача про відсутність доказів укладення договору № 0 про надання споживчого кредиту від 21 лютого 2021 року та додаткових угод до нього .

Разом з цим, звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ "Діджи Фінанс" просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором № 0 про надання споживчого кредиту від 21 лютого 2021 року у розмірі 24 886 грн 86 коп., із якої: 5 898 грн 58 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 18 988 грн 28 коп. - заборгованість за відсотками.

На підтвердження вказаної заборгованості позивачем надано копію договору № 0 від 21 лютого 2021 року та додаткових угод, розрахунок заборгованості за договором за період з 24 лютого 2021 року по 27 листопада 2021 року.

Заперечуючи щодо наявності заборгованості, відповідач посилається, зокрема, на відсутність доказів, що підтверджують наявність пред`явленої до стягнення заборгованості та нарахування відсотків поза межами строку дії договору.

Як вбачається із умов договору позики № 0 від 21 лютого 2021 року, кредитором надано відповідачу кредитні кошти у розмірі 5 900 грн, що є тілом кредиту, строк надання кредиту - 14 календарних днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів/розрахунків, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.3 Договору).

Згідно з п. 1.4. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за процентною ставкою. Зазначена роцентна ставка нараховується:- в межах строку кредиту, передбаченого п. 1.3. цього Договору; в межах строку, на який було продовжено строк кредиту за домовленістю сторін, якщо інший розмір процентної ставки не передбачено відповідною додатковою угодою до цього Договору із урахуванням програми лояльності.

Якщо за ініціативою Позичальника у межах строку, визначеного в п. 1.3. Договору, або протягом трьох робочих днів, що слідують за датою закінчення такого строку, відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, то Позичальник як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на процентну ставку на новий строк кредиту. При цьому позичальник розуміє та надає згоду Товариству, що застосування іншої процентної ставки залежить від того чи отримає Позичальник індивідуальну знижку від Товариства на процентну ставку, та у випадку такого отримання позичальник погоджується, що застосування іншої процентної ставки є наперед обумовленим та не може вважатися односторонньою зміною умов цього Договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок за цим Договором чітко визначені домовленістю Сторін.

У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.3. цього Договору, без укладення відповідної угоди про продовження строку кредиту, особливі умови, встановлені для позичальника промокодом за програмою лояльності, втрачають силу, застосовується Базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь строк користування кредитом підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою.

Відповідно до п. 4.1. Договору строк кредиту може бути продовжено:- за ініціативою Позичальника на кількість днів, зазначену в п. 1.3. цього Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п. 4.2. (пп. 4.2.1. - 4.2.3.) цього Договору.

Порядок продовження строку кредиту за ініціативою Позичальника (далі- пролонгація): Пропозиція (оферта) Позичальника щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Позичальником. Якщо Позичальник здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, Позичальник зобов`язаний повідомити про це Товариство в один із вказаних нижче способів:- перед здійсненням платежу здійснити в Особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом; або- протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку 3 Товариства (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень Товариству, що розміщений на Веб-сайті) повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений Позичальником платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) Позичальника щодо продовження строку користування кредитом (п.п. 4.2.1.).

Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) Позичальника про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Позичальнику текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Позичальником Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в цьому Договорі (4.2.2.)

У випадку акцептування Товариством пропозиції (оферти) Позичальника про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення Позичальником дій, зазначених в пп. 4.2.1. цього пункту Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті (4.2.3.).

Крім того, позивачем додано ряд додаткових угод про зміну умов договору від 10 березня 2021 року, від 24 березня 2021 року, від 10 квітня 2021 року, від 08 травня 2021 року, а також додаткові угоди про зміни умов договору щодо реструктуризації заборгованості від 14 червня 2021 року та від 17 червня 2021 року, якими змінено умови договору в частині процентної ставки, графіку платежів та строку дії договору.

Згідно з додатковими угодами від 14 червня 2021 року та від 17 червня 2021 року про зміни умов Договору № 0 від 24 лютого 2021 року щодо реструктуризації заборгованості, в день укладення додаткової угоди щодо реструктуризації заборгованості боржник зобов`язаний здійснити оплату першого платежу у сумі згідно графіка погашення заборгованості. Періодичність внесення наступних чергових платежів - кожні 14 (чотирнадцять) днів після внесення першого платежу у термін і сумі згідно графіку погашення заборгованості. У разі неможливості оплати платежу у термін, визначений графіком погашення заборгованості, боржник зобов`язується здійснити цей платіж протягом наступних 3(трьох) робочих днів, за ці дні кредитор не нараховує проценти за користування кредитом (пункти 5,6 Додаткових угод).

Апеляційний суд зауважує, що вищезазначені графіки не містять суми заборгованості, терміну внесення платежів, їх розміру (суми платежу) та періодичності внесення (термін/строк сплати платежу), як то передбачено умовами додаткових угод, відтак не можуть вважатися погодженими між сторонами.

Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 24 лютого 2021 року по 27 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_1 періодично здійснювала погашення кредитної заборгованості.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 159/2146/15-ц (провадження № 61-20113св18) зазначено, що встановивши факт існування між сторонами не виконаних позичальником кредитних зобов`язань, суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду не має сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти".

Разом з цим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості встановити рух коштів відповідача і відповідно підстави для продовження строку дії договору, дійсний розмір заборгованості, застосовану кредитодавцем процентну ставку та підстави нарахування відсотків.

У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 (провадження № 61-11750св22) зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.

У постанові від 09 серпня 2023 року у справі № 266/4900/21 Верховний Суд зазначив, що "по своїй суті розрахунок заборгованості не є доказом (зокрема письмовим) у розумінні статей 76, 95 ЦПК України, а є результатом вчинення арифметичних дій стороною, тоді як саме виписки за рахунками позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, тобто слугувати підтвердженням правильності проведених стороною в такому розрахунку арифметичних дій".

У постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року в справі №355/558/18 викладено висновок, що виписка про рух коштів по рахунку свідчить про фактичне отримання кредитних коштів та наявність заборгованості за тілом кредиту. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 161/5267/20.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, надання лише розрахунку заборгованості відповідача, без надання повного пакету документів унеможливлює встановлення наявності дійсної заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем як за тілом кредиту, так і за відсотками.

Такими доказами, на думку апеляційного суду, могли б бути платіжні інструкції про переказ коштів відповідачем в рахунок погашення заборгованості та банківська виписка з рахунку відповідача. Однак, жодного з вказаних доказів позивач не надав.

Колегія суддів зазначає, що виписка з рахунку має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5, відповідно якого до таких первинних документів віднесені, зокрема виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок, повідомлення банків, касові й банківські документи.

При цьому надані позивачем докази не мають жодного правового значення, оскільки вказані документи носять похідний характер й не є належними доказами на підтвердження наявності та розміру заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.

Враховуючи недоведення наявності та розміру заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором перед первісним кредитором ТОВ "ФК "Інвест Фінанс", апеляційний суд вважає, що, як наслідок, позивачем не доведено й наявність заборгованості відповідача перед новим кредитором ТОВ "Діджи Фінанс".

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо не доведення позивачем наявності заборгованості за договором № 0 про надання споживчого кредиту від 21 лютого 2021 року є обґрунтованими.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача кредитної заборгованості, судові судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору та професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Наведена невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права відповідно до вимог пунктів 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" на її користь слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 906 грн 88 коп.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Захар`єва Яна Василівна, задовольнити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 906 грн 88 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.П. Воронцова

Судді: В.В. Майданік

І.В. Склярська