ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2983/25 Номер провадження 22-ц/814/1190/26Головуючий у 1-й інстанції Москаленко В. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Дряниці Ю. В., Карпушина Г. Л.,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пишногуб Наталії Олександрівни

на рішення Подільського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2025 року, ухвалене в місті Полтаві під головуванням судді Москаленко В. В.,

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року представник ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 823609143 від 14.12.2021 у розмірі 34 513,72 грн, а також судовий збір в сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Позов мотивовано тим, що 14.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 823609143, згідно умов якого останній отримав у користування кредитні кошти в сумі 12 100 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом.

Вказаний договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора.

Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, та ознайомився із Правилами надання грошових коштів у позику та Паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною кредитного договору.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало та перерахувало відповідачу грошові кошти, які останнім в порядку та на умовах, встановлених договором, повернуті не були.

Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 823609143 від 14.12.2021 становить 34 513,72 грн та складається з 12 100 грн заборгованості по кредиту та 22 413,72 грн заборгованості по процентам за користування кредитом.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, до якого в подальшому укладено додаткові угоди, предметом яких є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимог № 173 від 15.02.2022 до Договору факторингу № 28/118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 34 513,72 грн.

23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників вказаних у Реєстрі прав вимоги № 1 від 23.02.2024, у тому числі до віповідача.

04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, у відповідності до умов якого, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 823609143 від 14.12.2021.

Згідно реєстру боржників до договору факторингу № б/н від 04.06.2025, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 34 513,72 грн,.

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювали нарахувань за кредитним договором.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати.

Рішенням Подільського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2025 року позов ТОВ «Юніт Капітал» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 823609143 від 14.12.2021 у розмірі 34 513,72 грн.

В порядку розподілу судових витрат стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» 2 422,40 грн судового збору та 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, а всього 7 422,40 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору та узгодження всіх його істотних умов, а тому заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем умов договору підлягає стягненню на користь позивача як нового кредитора.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Пишногуб Н. О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов ТОВ «Юніт Капітал» задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що вимога позивача щодо стягнення процентів за користування кредитом за період, що виходить за межі строку кредитування, не узгоджується з нормами матеріального права, а відтак не дають підстав для висновку про порушене право як первісного, так і подальших кредиторів (за договором факторингу) в цій частині вимог.

Наголошує, що визначений позивачем розмір процентів в сумі 22 413,72 грн за період з 14.12.2021 по 23.02.2024 обрахований поза межами строку кредитування, оскільки заявлений строк кредитування складає 30 календарних днів з дня надання кредиту - до 13.01.2022.

Вказує, що строк кредиту, який складає 30 днів, міг бути продовжений позичальником за умови оплати всіх фактично нарахованих процентів та активування функції продовження строку дисконтного періоду, проте відповідач не здійснював жодних оплат по кредиту, як і жодних дій щодо активування функції продовження строку дисконтного періоду, тобто останнім не було вчинено дій щодо продовження строку кредитування.

Зазначає, що якщо суд дійде до висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом, то необхідно врахувати виключно період з 14.12.2021 по 13.01.2022 в межах тридцятиденного строку за ставкою 0,73% в день від суми кредиту, що становить 2 649, 90 грн (12 100,00 (тіло кредиту)*0,73 % x 30 (днів)), у зв`язку із чим відсутні підстави для стягнення заборгованості за процентами по кредиту у заявленій позивачем сумі.

Вважає, що при нарахуванні заборгованості позивач виходив з іншого строку кредитування та процентної ставки, що свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін договору, в той час коли відповідач, як споживач банківських послуг, є слабшою стороною цих правовідносин.

На думку апелянта, зазначення у договорі декількох строків кредитування та різних процентних ставок призводить до неправильного, а то й різного тлумачення та розуміння його сторонами договору, зокрема, позичальником.

Крім того, згідно Закону України «Про внесення до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 530-IX від 17.03.2020 року та пунктів 15, 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на період дії карантину і у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування стягнення неустойки, штрафу, пені за прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі частини другої статті 625 ЦК України заборонено.

Також посилається на те, що позивачем - ТОВ «Юніт Капітал» не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому і другому етапах - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «Юніт Капітал». Наявні в матеріалах справи реєстри прав вимоги, де боржником зазначено ОСОБА_1 , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, а є додатками до договору та його невід`ємною частиною.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості щодо існування повідомлення про відступлення права грошової вимоги за Договором кредитної лінії № 823609143 від 14.12.2021 та будь-яке підтвердження про направлення позичальнику такого повідомлення за подальшими Договорами факторингу.

На момент укладення Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, грошові зобов`язання відповідача за договором кредитної лінії № 823609143 від 14.12.2021 ще не існували, оскільки виникли після повторної переуступки боргу, а відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором.

Додатково вказує на те, що стягнутий розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн не узгоджується з в вимогами чинного законодавства щодо розумності, необхідності та співмірності відповідних витрат, а тому наявні всі підстави як мінімум для зменшення витрат на правову допомогу, з огляду на їх необґрунтованість.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина тринадцята статті 7 ЦПК України).

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 14.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 823609143, відповідно умов якого кредитодавець надав позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, визначених в цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» (а. с. 28 зворот-31).

За умовами договору грошові кошти в позику на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту 12 100 грн надані позичальнику строком на 30 днів від дати отримання кредиту, що визначено сторонами як Дисконтний період, а саме до 13.01.2022 з перенесенням щоразу зобов`язання позичальника на один календарний день після закінчення Дисконтного періоду, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду, у разі невиконання позичальником свого зобов`язання з повернення основної суми кредиту (пункт 1.7, підпункт 1.12.1 пункту 1.12 Договору).

Відповідно до підпунктів 1.9.1, 1.9.2, 1.9.3 пункту 1.9 Договору проценти за кредитом у Дисконтний період визначено сторонами за дисконтною процентною ставкою в розмірі 266,45 процентів річних, що становить 0,73 процентів від суми кредиту за кожен день. За умови продовження строку Дисконтного періоду за ініціативою позичальника на умовах пункту 1.8 Договору нарахування процентів за кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою у розмірі 593,83 процентів річних, що становить 1,63 процентів в день від суми кредиту за кожен день. Якщо позичальник продовжує користуватися кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому пунктом 1.8 Договору, умови нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою скасовуються та з дати надання кредиту застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою у розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, а у разі перенесення зобов`язання позичальника в порядку, встановленому підпунктом 1.12.1, з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Вказаний договір кредитної лінії укладений в електронній формі та підписаний позичальником ОСОБА_1 14.12.2021 о 22:37:01 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV56W9Y, що є аналогом власноручного підпису.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 15.02.2022 становить 31 251,56 грн та складається з 12 100 грн тіла кредиту та 19 522,14 грн нарахованих процентів за кредитом за період з 14.12.2021 по 15.02.2022 (а. с. 38-39).

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно пункту 4.1. вказаного договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог за формою, встановленому у відповідному додатку до договору. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром прав вимоги.

У подальшому до вказаного договору було укладено додаткові угоди № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023, якими внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 у частині строку дії договору, який продовжено до 31 грудня 2024 року включно (а. с. 63-66).

За наданим ТОВ «Таліон плюс» розрахунком заборгованості станом на 23.02.2024 розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 823609143 від 14.12.2021 складає 34 513,72 грн, з яких: 12 100 грн - тіло кредиту, 22 413,72 грн - нараховані проценти за кредитом за період з 15.02.2022 по 12.04.2022 (а. с. 37).

23.02.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі згідно витягу з Реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 823609143 у загальному розмірі 34 513,72 грн, з яких: 12 100 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 22 413,72 грн - сума заборгованості за процентами (а. с. 55-56, 57-61).

04.06.2025 між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а. с. 49-52).

Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 823609143 у загальному розмірі 34 513,72 грн, з яких: 12 100 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 22 413,72 грн - сума заборгованості за процентами по кредиту (а. с. 47-48).

На час подання позовної заяви та розгляду справи в суді заборгованість за кредитним договором № 823609143 відповідачем ОСОБА_1 не сплачена.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що наданими доказами підтверджується факт укладення між сторонами кредитного договору, презумпція правомірності якого не спростована, а також факт наступництва позивачем прав та обов`язків кредитора у зобов`язанні, а тому дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (див. постанову Верховного Суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц (провадження № 61-43067св18)).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).

Тобто договір факторингу є договором відступлення права вимоги у грошовому зобов`язанні, на підставі якого відбувається відповідна заміна кредитора в обсязі прав, що належали первісному кредитору на момент переходу цих прав.

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Положеннями статті 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Усі наявні у матеріалах справи договори факторингу, підписані сторонами, передбачають перехід права вимоги до боржників у повному обсязі від первісного кредитора до правонаступника з дня підписання відповідного Реєстру прав вимоги, а відтак є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Вказані договори факторингу в установленому порядку не визнані судом недійсними та створюють права й обов`язки, що визначені кредитним договором, для нового кредитора і боржника.

Лише заперечення відповідачем факту відступлення позивачеві права вимоги за спірним кредитним договором за відсутності спростування наданих позивачем доказів переходу таких прав не є достатньою підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Проте, матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором № 823609143 від 14.12.2021 ні первісному кредитору, ні наступним новим кредиторам, а наведені в апеляційній скарзі заперечення проти позову ТОВ «Юніт Капітал» факту укладення спірного кредитного договору та наявності простроченої заборгованості за кредитом не спростовують.

За загальними правилами, встановленими статтями 526-530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та в установлений строк (термін).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До правовідносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Право кредитодавця на одержання процентів за кредитом, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором, передбачено також частиною першою статті 1048, статтею 1056-1 ЦК України.

Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (стаття 207 ЦК України).

Статтею 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У даній справі встановлено, що при укладенні спірного кредитного договору відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, у тому числі щодо процентної ставки за кредитом, її типу (фіксована), порядку її обчислення та сплати процентів, реальної річної процентної ставки, та погодив такі умови, підписавши договір шляхом проставляння електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно частини третьої статті 207 ЦК України, пунктів 6, 12 частини першої статті 3, статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» відповідає письмовій формі кредитного договору.

Факт надання відповідачу кредиту підтверджується копією платіжного доручення від 14.12.2021 про перерахування на рахунок ОСОБА_1 коштів у розмірі 12 100 грн з відміткою в призначенні платежу, що дані кошти перераховуються згідно договору № 823609143 від 14.12.2021, та довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ініціювання платіжної операції на рахунок ОСОБА_1 (а. с. 10, 71).

У свою чергу ОСОБА_1 не надав доказів, що рахунок з зазначеними реквізитами йому не належить та не заперечував факт укладення вказаного кредитного договору та отримання кредитних коштів.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача ґрунтуються на тому, що погоджений сторонами строк кредитування становить лише 30 календарних днів, протягом якого відповідач має сплатити проценти за кредитом за дисконтною процентною ставкою, що не відповідає умовам укладеного договору та фактичним обставинам справи.

Колегія судів апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги представника відповідача щодо відсутності підстав для продовження строку кредитування, оскільки відповідач не вчиняв для цього відповідних дії - не здійснював протягом Дисконтного періоду оплату всіх нарахованих процентів та не активував функцію продовження Дисконтного періоду.

Проте, невчинення позичальником дій, передбачених пунктом 1.8 Договору, для продовження Дисконтного періоду та нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою не свідчить про закінчення строку кредитування 13.01.2022, оскільки сам факт користування відповідачем кредитними коштами після закінчення Дисконтного періоду - спливу 30 днів від дати отримання кредиту, як відкладальна обставина, що обумовлює зміну прав та обов`язків сторін у розумінні частини першої статті 212 ЦК України, погоджена сторонами у підпункті 1.12.1 пункту 1.12 Договору, є достатньою підставою для продовження строку кредитування кожен раз на один календарний день до повернення основної суми кредиту, але не більше, ніж на 90 календарних днів з дати закінчення Дисконтного періоду, що встановлює загальний строк правомірного користування кредитом відповідачем - 120 календарних днів від дати отримання кредиту.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» процентів за користування кредитними коштами за період з 14.12.2021 по 12.04.2022 у сумі 22 413,72 грн.

При визначенні розміру процентів за кредитом суд першої інстанції обґрунтовано погодився з наданими позивачем розрахунками, згідно яких нарахування процентів здійснювалось відповідно до положень підпунктів 1.9.1 та 1.9.2 пункту 1.9 Договору, а також з урахуванням погодженого сторонами строку кредитування - 120 календарних днів, що складається з 30 днів Дисконтного періоду та 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду, на які переноситься зобов`язання позичальника щодо повернення основної суми кредиту, протягом якого позивач має право на одержання процентів за договором.

Оскільки кредитні кошти позичальнику надавалися з умовою повернення та сплати процентів за час користування кредитом, що належним чином відповідачем не виконано, стягнення суми заборгованості та процентів за кредитом у межах погодженого строку кредитування відповідає встановленим фактичним обставинам справи та нормам права, що регулюють спірні правовідносини.

Підстав для застосування положень пунктів 15, 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України щодо звільнення позичальника, якому було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання такого зобов`язання у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, та у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його закінчення, припинення або скасування, судом по справі не встановлено, а доводи апеляційної скарги представника відповідача в цій частині ґрунтуються на припущеннях.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд першої інстанції, керуючись принципами пропорційності, обґрунтованості, розумності та справедливості, дійшов висновку, що компенсації позивачеві відповідачем підлягає 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, з чим погоджується і судова колегія апеляційного суду. Доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду першої інстанції.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні спору, у зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а апеляційна скарга представника відповідача - залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пишногуб Наталії Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Ю. В. Дряниця

Г. Л. Карпушин