Справа № 274/7696/25
Провадження № 2-ві/274/1/26
Ухвала

Іменем України

16.02.2026 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Вдовиченко Т.М., розглянувши в письмовому провадженні заяву відповідачки ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Хуторної І.Ю. подану у цивільній справі № 274/7696/25 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними -

в с т а н о в и в :

В провадженні Бердичівського міськрайонного суду перебуває цивільна справа № 274/7696/25 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними.

09.02.2026 року відповідачкою ОСОБА_1 подано заяву про відвід головуючої судді Хуторної І.Ю. від розгляду цивільної справи № 274/7696/25.

Заява мотивована тим, що у неї існують обґрунтовані сумніви у неупередженості судді Хуторної І.Ю. Зазначає, що суддя свідомо в інтересах банку йде на порушення процесуального закону. За весь час розгляду цієї справи суддя постійно до неї ставилася упереджено. На ці обставини вона звертається до правосуддя зі скаргою на дії судді, які можуть негативно вплинути на справедливий, неупереджений розгляд справи. Вона не довіряє судді, вважає, що у головуючої судді уже сформована думка щодо обставин справи, тому, з метою уникнення будь-яких розумних сумнівів в упередженості судді, справу слід передати до канцелярії суду для повторного авторозподілу.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Хуторної І.Ю. від 11.02.2026 заяву відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Хуторної І.Ю. від розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними визнано необґрунтованою. Заяву про відвід передано до канцелярії суду для визначення судді для її розгляду відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2026 року заяву відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Хуторної І.Ю. передано на розгляд судді Вдовиченко Т.М.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною 8 статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку про вирішення питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Хуторної І.Ю. приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно зі ст. 6 Кодексу суддівської етики суддя повинен здійснювати правосуддя незалежно, виходячи виключно з обставин, установлених під час розгляду справи, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись верховенством права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, незважаючи на будь-які зовнішні втручання, впливи, стимули, загрози або публічну критику.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Підстави для відводу судді передбачені ст.ст.36-37 ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягають.

Зокрема, статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Так, статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), в тому числі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Як підставу для відводу головуючої судді Хуторної І.Ю. відповідачка ОСОБА_1 зазначає, що у неї існують обґрунтовані сумніви у неупередженості судді Хуторної І.Ю. Суддя свідомо в інтересах банку йде на порушення процесуального закону. В неї склалося враження, що суддя Хуторна І.Ю. являється зарукою другій стороні справи. За весь час розгляду цієї справи суддя постійно до неї ставилася упереджено, вбачається підкрилля судді Хуторної І.Ю. до банку. На ці обставини вона звертається до правосуддя зі скаргою на дії судді, які можуть негативно вплинути на справедливий, неупереджений розгляд справи. Вона не довіряє судді, вважає, що у головуючого судді уже сформована думка щодо обставин справи.

Відповідно до ст.ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права; суд ухвалює рішення іменем України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Згідно з частиною 4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Між тим, заявлений відвід не містить належних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді Хуторної І.Ю. передбачених ст. 36 ЦПК України, заявлений відвід фактично зводиться до суб"єктивних тверджень відповідачки ОСОБА_1 щодо упередженого ставлення головуючої судді до неї.

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід судді Хуторної І.Ю. свідчить, що доводи ОСОБА_1 ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені будь-якими доказами. У заяві про відвід не наведено конкретних доводів, які свідчать, що головуюча суддя прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи чи про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в її неупередженості або об`єктивності.

Враховуючи вище наведене, а також те, що ОСОБА_1 не зазначено жодної обґрунтованої підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України для відводу судді Хуторної І.Ю. від розгляду справи за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними - вважаю заяву про відвід такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 36, 39, 40,258-261,353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Бердичівського міськрайонного суду Хуторної І.Ю. поданої у цивільній справі № 274/7696/25 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Вдовиченко