Справа № 755/4577/25
"12" січня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді: Гончарука В.П.
при секретарі: Оніщука Р.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу № 755/4577/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 141 822,50 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.03.2020 Дніпровським районним судом м. Києва видано судовий наказ у справі № 755/1776/20 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 03.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.07.2020 у справі № 755/1776/20, судовий наказ залишено без змін, а заява ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами була залишена без задоволення.
Вказує, що відповідач добровільно судовий наказ не виконала, у зв`язку із чим накопичилася заборгованість.
За весь період стягнення відповідач ОСОБА_2 ніколи жодних аліментів не сплачувала, що унеможливило фінансування за рахунок таких аліментів жодних витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , в тому числі і додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, а тому всі витрати на утримання дитини він вимушений був нести самотужки.
Позивач зазначає, що відповідно до посвідченого нотаріально договору про визначення місця проживання дитини та здійснення батьківських прав і виконання обов`язків від 10.04.2019, між ним та відповідачем погоджено, що дитина ОСОБА_5 проживає разом із ОСОБА_1 . Відповідно до п. 5.1 договору «місце та форма навчання» дитини ОСОБА_3 може визначатись самостійно ОСОБА_1 у разі виникнення необхідності, викликаної сімейними обставинами.
Після розірвання шлюбу з відповідачем, неповнолітній ОСОБА_5 проживав спільно з батьком за адресою АДРЕСА_1 .
Після визначення місця проживання дитини разом із батьком виникли особливі обставини, що спричинили необхідність понесення ним додаткових витрат на дитину, а саме: дитина ОСОБА_5 у 2017 році переніс тяжкі гастроентерологічні хвороби, мав пригнічений психологічний стан, зазначене вимагало особливих умов навчання та харчування дитини під час перебування у школі, групової психотерапії, які не можливо було забезпечити у звичайному навчальному закладі в якому дитина навчалась, також відвідування цього навчального закладу було практично неможливо з причини переїзду дитини до батька у Дніпровський район м. Києва. Станом на момент переїзду дитина мала посередні успіхи у навчанні, хоча вчителі і відзначали здібності дитини у вивченні математики та іноземних мов, натомість дитина мала погану мотивацію для реалізації таких здібностей.
Вказує, що з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, діючи відповідно до договору він почав виправляти ситуацію зі здоров`ям, навчанням та розвитком здібностей дитини, почав займатись її оздоровленням, навчанням та розвитком, що відповідно потребувало як чималих зусиль, так і істотних витрат, які він вимушений був повністю взяти на себе.
Зміна місця проживання та переїзд дитини до батька зумовили необхідність відповідної зміни навчального закладу у 2019 - 2020 навчальному році, оскільки у державних та комунальних школах, які обслуговували район нового місця проживання дитини та батька, а саме житловий комплекс « Комфорт Таун », вільних місць у класах не було, а відвідувати комунальний навчальний заклад «Київська Русь» дитина не могла оскільки він знаходився на великий відстані в іншому кінці міста. Зазначене вимагало від нього, як батька, вжиття необхідних дій для вибору нового місця навчання дитини, яке відповідало би підвищеним вимогам враховуючи стан здоров`я дитини, гастроентерологічні захворювання які вимагали спеціального харчування та особливих умов навчання, групової психотерапії, необхідність спеціальних спортивно-оздоровчих занять та розвитку здібностей дитини.
У 2019 році дитина ОСОБА_5 за підсумками іспитів, що вимагало тривалих особистих зусиль та залучення репетиторів, був прийнятий до приватного навчально-виховного комплексу «Міжнародний ліцей Міжрегіональної академії управління персоналом» з поглибленим вивченням природничих дисциплін та математики і іноземних мов, триразовим дієтичним харчуванням, постійним наглядом вихователя та психолога, у якому дитина навчалась протягом 2019-2020, 2020-2021 навчальних років. Також протягом 2019, 2020, 2021 років дитина була записана та відвідувала групові та індивідуальні спортивно-оздоровчі заняття у дитячій секції спортивно-оздоровчого клубу «Спорт Лайф». Влітку 2019 році дитина проходила навчання у спеціалізованому дитячому таборі з вивчення англійської мови «STUDY.UA». У 2019 - 2020 навчальному році у вільний від шкільних занять час дитина проходила навчання програмуванню та комп`ютерним наукам у Малій Комп`ютерній Академії «ШАГ». Протягом 2021 - 2022 навчального року, коли над Україною нависла загроза повномасштабного вторгнення російської федерації, а 24.02.2022 почалась повномасштабна військова агресія, з міркувань безпеки дитини, він як батько дитини який здійснював опіку над дитиною і із яким дитина постійно проживала, прийняв вимушене рішення про зміну навчального закладу на приватний дистанційний навчальний заклад «ОПТІМА», яка на той момент була єдиним дистанційним навчальним закладом середньої освіти із виключно дистанційною формою навчання.
Позивач вказує, що зазначені особливі обставини потребували понесення ним додаткових витрат на навчання дитини, які у загальній сумі склали 283 645 грн.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с. 95-95 зв.).
05 травня 2025 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою позовну заяву повернуто позивачу (а.с. 98).
Постановою Київського апеляційного суду від 25.08.2025, апеляційну скаргу задоволено, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2025 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 141-143).
16 вересня 2025 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с. 154-155).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.09.2025, заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді визнано необґрунтованою та передано справу для вирішення питання про відвід судді відповідно до вимог ч. 3 ст. 40, ч. 1 ст. 33 ЦПК України (а.с. 157-158).
29 вересня 2025 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Гончарука В.П. відмовлено.
Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
10 квітня 2019 року між ОСОБА_1 , як батьком, та ОСОБА_2 , як матір`ю, укладено договір про визначення місця проживання дитини та здійснення батьківських прав і виконання обов`язків, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Мангушем А.М., зареєстрований в реєстрі за № 856 (далі - Договір) (а.с. 26-30).
Відповідно до п. 2.1 Договору, місцем проживання спільної малолітньої дитини сторін: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дня укладення цього Договору Сторони, за спільною згодою Батьків та самої Дитини, обрали місце постійного проживання Батька. Факт батьківства підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_1 , виданим повторно 27 січня 2016 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 17, в якому Сторони записані як Батьки.
Пунктами 5.1, 7.2 Договору визначено, що сторони спільно приймають рішення щодо питань освіти Дитини, а саме: вибору місця і форми навчання, вибору спортивних секцій, додаткових освітніх установ, інших факультативних занять. Але це не перешкоджає тому із Батьків, з ким проживає Дитина, приймати рішення щодо вибору місця і форми навчання самостійно у разі виникнення необхідності, викликаної сімейними обставинами. Поточні витрати на утримання Дитини (в т.ч. освіта, харчування, одяг, оплата медичних послуг тощо) несе той з Батьків, з ким проживає Дитина, з урахуванням вимог встановлених чинним законодавством України.
31 березня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/1776/20 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини усіх видів її заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.02.2020 і до повноліття дитини (а.с. 13).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.07.2020 постановленою у справі № 755/1776/20, у задоволенні заяви боржника ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами відмовлено (а.с. 14-20).
Відповідно до розрахунку заборгованості від 26.02.2025 № НОМЕР_2/827 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 станом на 26.02.2025 складає 228 655,58 грн. (а.с. 21-25).
Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.
У постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 по справі № 6-1489 цс 17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
Мотивуючи заявлені вимоги, позивач вказує, що за весь період стягнення відповідач аліментів не сплачувала, що унеможливило фінансування за рахунок таких аліментів жодних витрат на утримання їх спільної дитини - ОСОБА_3 , в тому числі і додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, а тому всі витрати на утримання дитини він вимушений нести самостійно.
Також позивач вказує, що особливість обставин викликана наявністю у дитини проблем із здоров`ям та пригніченого психічного стану, що вимагало особливих умов навчання та харчування дитини під час перебування у школі, групової психології, що неможливо забезпечити у звичайному навчальному закладі в якому дитина навчалася, а також неможливістю подальшого відвідування навчального закладу у зв`язку із переїздом з Дарницького до Дніпровського району м. Києва.
З наданих позивачем копій виписок з історій хвороби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , убачається, що останній у період з 21.10.2015 по 23.10.2025 та з 16.03.2017 по 29.03.2017 перебував на стаціонарному лікуванні в медичних установах у зв`язку із захворюванням шлунку (а.с. 37-38, 39-40).
З вищенаведеної медичної документації убачається, що ОСОБА_3 надано рекомендації, зокрема щодо спеціального харчування «Стіл № 5» та нагляду лікарів-гастроентеролога та педіатра.
Згідно характеристики учня 4-А класу гімназії «Київська Русь» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 має здібності до вивчення математики та англійської мови.
22 серпня 2019 року між НВК «Міжнародний ліцей Міжрегіональної академії управління персоналом», як ліцеєм, та ОСОБА_1 , як батьком, укладено контракт № 906 про надання освітніх послуг у сфері освіти (далі - Контракт) (а.с. 45-47).
Відповідно до п. п. 1.1, 2.1 Контракту, батьки доручають, а Ліцей бере на себе зобов`язання здійснювати у 2019-2020 навчальному році платне навчання та виховання їх дитини ОСОБА_3 у 7-Б класі за денною формою навчання в режимі «школи повного дня». Ліцей зобов`язується, зокрема забезпечити поглиблене вивчення англійської мови та польської як другої іноземної та забезпечити організацію триразового харчування учня.
Згідно п. п. 3.3, 3.7 Контракту, вартість навчання (з урахуванням харчування та двох студій/гуртків/секцій) за один місяць становить 12 500 грн. Загальна сума оплати за 2019-2020 навчальний рік становить 112 500 грн. Обов`язковою є оплата щорічного внеску в розмірі 7 000 грн.
22 серпня 2019 року ОСОБА_1 на рахунок НВК «Міжнародний ліцей Міжрегіональної академії управління персоналом» здійснено оплату вартості навчання ОСОБА_3 за 2019-2020 навчальний рік у сумі 101 250 грн. та вступний внесок у розмірі 7 000 грн., що підтверджується копіями квитанцій № ПН427016 від 22.08.2019 та № ПН426981 від 22.08.2019 (а.с. 44).
13 серпня 2020 року між НВК «Міжнародний ліцей Міжрегіональної академії управління персоналом», як ліцеєм, та ОСОБА_1 , як батьком, укладено контракт № 906/2020 про надання освітніх послуг у сфері освіти (далі - Контракт) (а.с. 55-58).
Відповідно до п. п. 1.1, 2.1 Контракту, батьки доручають, а Ліцей бере на себе зобов`язання здійснювати у 2020-2021 навчальному році платне навчання та виховання їх дитини ОСОБА_3 у 8-Б класі за денною формою навчання в режимі «школи повного дня». Ліцей зобов`язується, зокрема забезпечити поглиблене вивчення англійської мови та польської як другої іноземної та забезпечити організацію триразового харчування учня.
Згідно п. п. 3.3, 3.7, 3.12 Контракту, вартість навчання (з урахуванням харчування та двох студій/гуртків/секцій) за один місяць становить 13 750 грн. Загальна сума оплати за 2020-2021 навчальний рік становить 123 750 грн. Обов`язковою є оплата щорічного внеску в розмірі 7 000 грн. Додаткові освітні послуги надаються впродовж року (12 місяців) відповідно до Переліку додаткових освітніх послуг Ліцею. Оплата Батьками обраних додаткових освітніх послуг здійснюється на підставі заяви згідно з кошторисом додаткових освітніх послуг.
13 серпня 2020 року ОСОБА_1 на підставі рахунку на оплату № НВК00000078 від 13.08.2020, на рахунок НВК «Міжнародний ліцей Міжрегіональної академії управління персоналом» здійснено оплату вартості навчання ОСОБА_3 за 2020-2021 навчальний рік у сумі 106 675 грн., що підтверджується копією квитанції № ПН1480143 від 13.08.2020 (а.с. 53).
01 жовтня 2020 року ОСОБА_1 на рахунок НВК «Міжнародний ліцей Міжрегіональної академії управління персоналом» здійснено оплату вартості додаткових освітніх послуг у розмірі 4 200 грн., що підтверджується копією квитанції № ПН3347332 від 01.10.2020 (а.с. 53).
Відповідно до п. 5.1 Договору, вартість Послуг за цим Договором становить 8 490 грн.
На виконання умов договору 31.08.2021 здійснено оплату вартості послуг у розмірі 8 490 грн., що підтверджується копією товарного чеку (а.с. 62). Крім цього, позивачем на підтвердження понесених витрат у зв`язку із укладенням вищевказаного договору про надання спортивно-оздоровчих послуг надано копію товарного чеку про оплату авансового внеску у розмірі 300 грн. (а.с. 62).
Згідно п. п. 1.1, 2.1.1 Договору, у порядку та на умовах, встановлених Договором, Виконавець зобов`язується надати Замовнику або Особі визначеній Замовником, комплекс організаційно-освітніх послуг, пов`язаних з вивченням іноземної мови, у тому числі з поглибленою підготовкою у межах розроблених ліцензованими (сертифікованими) фахівцями навчальних програм, а Замовник зобов`язується оплатити Виконавцю Послуги. Виконавець зобов`язується надати Послуги на умовах, визначених у Додатку № 1 до Договору.
На виконання умов договору, ОСОБА_1 здійснено оплату вартості послуги у розмірі 11 900 грн., що підтверджується копією квитанції № 1263С01В47 від 16.05.2019 (а.с. 67).
Відповідно до п. п. 1.1, 4.1 Договору, Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника надати освітні послуги, а саме: дистанційне навчання учня в 9-11 класах, відповідно до державного стандарту загальнообов`язкової середньої освіти, у визначений Договором час та у відповідності до Програми навчання, а Замовник зобов`язується приймати Послуги та вчасно оплачувати їх. Форма навчання (Учень, Екстери або інше) визначена в Додатках до цього договору. Розмір плати Замовника за надання Освітньої послуги і терміни внесення плати визначаються в Додатках до цього Договору та встановлюються відповідно до Форми навчання на навчальний рік і не можуть змінюватися в односторонньому порядку протягом навчального року.
На виконання умов договору, ОСОБА_1 здійснено оплату вартості навчання ОСОБА_3 за грудень 2021 року у розмірі 7 400 грн. та за період часу з січня по травень 2022 року у розмірі 20 500 грн., на підтвердження чого надано копії квитанцій № ПН5369133 від 25.11.2021 та № ПН5437076 від 10.12.2021 (а.с. 71).
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд, будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Зі змісту позовної заяви убачається, що позивач вказує на понесені ним загальні додаткові витрати на дитину у розмірі 283 645 грн., у зв`язку із чим просить стягнути з відповідача 50 % понесених витрат у розмірі 141 822 грн.
В свою чергу позивачем на підтвердження понесених ним додаткових витрат на дитину надано платіжні документи на загальну суму 267 715 грн.
Вирішуючи питання можливості задоволення позовних вимог, їх обґрунтування та відповідність нормам чинного законодавства, суд вважає за необхідне зазначити, що наведені позивачем обставини які останній вважає особливими та такими, що спричинили необхідність у понесенні додаткових витрат на дитину, належним чином не обґрунтовані.
Так, позивачем належним чином не доведено того, що понесені ним додаткові витрати на дитину пов`язані саме з виникненням особливих обставин, а саме лікуванням дитини та розвитком її певних здібностей.
Надані копії табелів навчальних досягнень ОСОБА_3 , а також копії дипломів та грамот також не свідчать про наявність певних здібностей останнього які вимагають подальшого розвитку.
Серед іншого, суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів норми ч. 3 ст. 4 Закону України «Про освіту», держава гарантує усім громадянам України та іншим особам, які перебувають в Україні на законних підставах, а також кожній дитині незалежно від підстав її перебування в Україні право на безоплатне здобуття повної загальної середньої освіти відповідно до стандартів освіти.
Таким чином, обрання позивачем для навчання дитини приватного навчального закладу за можливості отримання дитиною освіти на безоплатній основі відповідно до встановлених стандартів освіти, є виключно його власною ініціативою, не являється обов`язковим та не свідчить про наявність особливих обставин.
Крім цього позивачем не надано і доказів того яким чином пов`язано обрання ним для навчання дитини у приватному навчальному закладі із станом здоров`я останньої.
Щодо здійснення позивачем додаткових витрат на дитину у зв`язку із відвідуванням нею спортивно-оздоровчих занять, суд зазначає, що останні також не можна віднести до витрат пов`язаних з особливими обставинами, оскільки вони не є обов`язковими та не пов`язані зі станом здоров`я дитини. Вказані витрати позивачем понесені виключно з власної ініціативи.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 79, 141, 155, 180, 185 СК України, ст. ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Судове рішення складене 12 січня 2026 року.

Суддя