Справа № 703/4555/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Тимошенко Д.А.

за участі:

представника позивача Макеєва В.Ф.

представника відповідача Кравченка Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін клопотання представника позивачки, адвоката Макеєва В.Ф. про повернення до стадії підготовчого засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Виробничого підрозділу «Локомотивне депо ім.Т.Шевченка» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та копії наказу про звільнення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Українська залізниця», в особі Виробничого підрозділу «Локомотивне депо ім.Т.Шевченка» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та копії наказу про звільнення.

Ухвалою від 16 липня 2025 року суд постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

17 листопада 2025 року від представника позивачки, адвоката Макеєва В.Ф. надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого засідання.

Клопотання мотивоване тим, що після закінчення стадії підготовчого засідання, до представника позивачки надійшли повідомлення від свідків щодо сумлінної поведінки позивачки, яка неодноразово намагалась реалізувати своє право щодо отримання своєї трудової книжки у відповідача із відповідним записом про звільнення. Клопотання про допит свідків на стадії підготовчого засідання представником позивачки не подавались із обґрунтованим розрахунком на те, що сторона по справі відповідач буде діяти як того вимагає процесуальний закон сумлінно та добросовісно. Фактична ж поведінка відповідача під час розгляду справи вказує на інше. Зазначає, що на думку позивачки відповідач діяв не сумлінно і не добросовісно, водячи суд в оману щодо фактичних обставин правовідносин, що на її думку підтверджується показами свідків та відтвореними записами телефонних розмов позивачки та представників відповідача. Зазначає про те, що так як записи телефонних розмов було відтворено значно пізніше після закриття підготовчого засідання, а закон зобов`язує надати всі докази на стадії підготовчого провадження то позивач заявляє клопотання про повернення судового розгляду на стадії підготовчого засідання.

Представник позивача просить суд допитати в судовому засіданні свідків позивача та свідків зі сторони відповідача. Крім того просить суд повернутись до стадії підготовчого засідання із належним розглядом клопотань про виклик свідків та заяви про долучення доказів від 21 жовтня 2025 року.

18 вересня 2025 року від позивача до суду надійшло заперечення на клопотання відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Заперечення позивача обгрунтовані тим, що представником позивача клопотання про виклик свідків було подано після початку розгляду справи по суті, відповідно з порушенням процесуального строку. Зазначає про те, що спрощене провадження не передбачає стадії підготовчого провадження, отже позивач мав надати всі наявні у нього докази до позовної заяви або до початку першого судового засідання 12 серпня 2025 року. Таким чином вважає, що свідчення позивача про те, що «вони сподівались що відповідач буде добросовісним» є юридично нікчемним і свідчить про власну пасивність позивача. Зазначає, що прийняття судом клопотання представника позивача, поданого з пропуском процесуального строку, порушуватиме принцип процесуальної економії та справедливого розгляду справи у розумні строки. Представник відповідача зазначив, що зазначені позивачем докази та свідки не мають жодного значення для справи, оскільки пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосуються подій 29 серпня 2024 року та 27 вересня 2024 року, тоюто періоду, коли рудові відносини ще тривали, а підстави для видачі трудової книжки згідно ст. 47 КЗпП України відсутні. На момент пояснення подій свідками, позивачка ще не була звільнена, відповідно докази, які не стосуються предмету спору є юридично нікчемними. Представник позивача зауважує суду на те, що позивач свідмо затягує розгляд справи у спрощеному провадженні, намагаючись штучно повернути її до підготовчої стадії та долучити докази, які міг і зобов`язаний був подати подати ще до початку розгляду справи по суті. Зазначає, що така поведінка суперечить принципу процесуальної економії та скороченим строкам спрощеного провадження. Просить суд відмовити представнику позивача у задоволенні заяви про повернення справи до стадії підготовчого провадження в поному обсязі.

В судовому засіданні представник позивачки, адвокат Макеєв В.Ф. підтримав клопотання та просив суд повернутись до стадії підготовчого провадження, оскільки йому необхідно приєднати докази по справі, які раніше не були у розпорядженні позивачки, а також вважає, що потрібно допитати свідків, які підтвердять правомірну позицію позивачки та те, що вона намагалась протягом двох тижнів отримати свою трудову книжку у відповідача, однак їй відмовили.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти заявленого клопотання, вважає, що воно заявлене з пропущенням строку та з метою навмисного затягування розгляду справи. Зазначив, що докази на які посилається представник позивачки не мають інформації щодо предмету спору тому не можуть бути прийняті судом. Крім того зазначає, що аудіо записи та пояснення свідків на які вказує представник позивача стосуються подій, які відбувались із позивачкою до її звільнення, а тому не мають значення для справи. Просив суд відмовити у задоволенні клопотання представника позивача.

Позивачка в судове засідання не з`явилась.

Розглянувши клопотання представника позивача про повернення до стадії підготовчого провадження, заслухавши позицію представника позивачки та представника відповідача, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст.277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 16 липня 2025 року в даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Водночас, положеннями частини 1 статті 274 ЦПК України визначено категорії справ, що підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, серед яких і малозначні справи.

Згідно п.1 ч. 6 ст.19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч. 3 ст. 274 ЦПК України).

В той же час, частиною 7 статті 277 ЦПК України передбачено, що частини друга та шоста статті 277 ЦПК України не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Як слідує зі змісту позовної заяви, предметом даного позову є стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та копії наказу про звільнення. Ціна даного позову становить 100463 грн. 65 коп., що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, дана справа не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, оскільки є малозначною.

Враховуючи те, що предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення підготовчого судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд приходить до висновку, що доводи представника позивачки не можуть бути підставою для переходу зі спрощеного позовного провадження до загального. Підстав, які б перешкоджали розгляду цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і обумовили б необхідність переходу до загального позовного провадження, немає.

Крім того, суд звертає увагу і на те, що представник позивачки, як на підставу для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження зазначає, що ним до суду подано клопотання про приєднання доказів і витребування доказів та для їх вирішення слід повернутись на стадію підготовчого провадження, а тому справа не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

Однак, ухвалою суду від 20 січня 2026 року клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів залишено без розгляду, а у клопотанні про витребування доказів відмовлено.

Відповідно доводи представника позивачки в цій частині є необґрунтованими та не є підставою для розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Щодо посилання представника позивачки на те, що ним подано до суду клопотаня, які на його думку слід розглянути у підготовчому судовому засіданні, суд зазначає наступне.

У ч.1 ст.43 ЦПК України вказано, що учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Суд зазначає, що проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін ніяк не впливає на можливість реалізації зазначених прав, а скоріше залежить від волевиявлення учасників справи.

Тому, будь-які пояснення та заперечення щодо предмету спору та докази на підтвердження таких заперечень сторони можуть висловити та подати у заявах по суті справи, тобто, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження у жодному разі не впливає на забезпечення принципу змагальності.

Представник позивачки скористався належними йому правами та подав до суду ряд клопотань, розгляд яких не потребує проведення підготовчого судового засідання та може бути здійснений судом, в порядку спрощеного позовного провадження, що жодним чином не вплине на реалізацію прав позивачки.

Суд жодним чином не позбавлений можливості дослідити будь-яку кількість доказів по справі, при цьому розгляд справи в спрощеному провадженні жодним чином не позбавляє сторін чи їх представників права висловлювати свої доводи та міркування щодо досліджуваних доказів або будь-яких інших питань, що можуть виникнути під час судового розгляду, та акцентувати увагу суду на положеннях документів, які встановлюють обставини, що входять до предмета доказування. Розгляд справи в спрощеному позовному провадженні жодним чином не свідчить про неможливість ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення у розумні строки.

Відповідно до частини другої статті 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Разом з тим, згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 902/271/18, від 16 лютого 2021 року у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22 червня 2021 року у справі № 923/525/20, постанові від 16 грудня 2021 року, у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Отже, заявляючи клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження заявник має навести вагомі обставини, які потребують процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

На переконання суду, підстави, на які посилається представник позивачки, не можуть бути визнані вагомими (виключними) обставинами.

При цьому судом враховується, що провадження у даній справі було відкрито 16 липня 2025 року та роз`яснено права, обов`язки та терміни у які слід вчинити певні дії, у зв`язку з чим у позивачки та її представника було достатньо часу для реалізації усіх наданих їм процесуальних прав на виконання завдань цивільного судочинства.

У зазначені в ухвалі судді від 16 липня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та від представника позивачки відповідь на відзив.

У справі проведено судові засідання 12 серпня 2025 року, 06 жовтня 2025 року та 06 листопада 2025 року.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Ч. 8 ст. 279 ЦПК зазначає про те, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Суд зауважує, що стороною позивача не надано до суду жодних заяв про зміну предмета чи підстав позову, залучення відповідача чи заміну неналежного відповідача, які необхідно розглядати на етапі підготовчого провадження у справі, а тому доводи представника позивача щодо необхідності повернення до вказаної стадії судового процесу є безпідставними, оскільки відповідна процесуальна дія в даному випадку є недоцільною.

Крім того, суд звертає увагу і на те, що у спрощеному позовному провадженні підготовче судове засідання не проводиться та відповідно у даній справі, ухвалою судді було призначено розгляд справи у судовому засіданні.

В передбачений законом строк позивачкою та її представником заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження заявлено не було. Натомість після відкриття провадження та проведення трьох судових засідань, представником позивачки заявлено клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, яке у даній справі взагалі не проводилось та законодавством не передбачено.

Крім того відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають із трудових відносин.

Предмет позову стосується визнання незаконною бездіяльності відповідача щодо невидачі трудової книжки та копії наказу про звільнення позивачці у встановлений законом спосіб та строк; визнання неправомірним запису у трудовій книзі щодо звільнення позивачки та зобов`язання відповідача здійснити запис датою фактичного вручення копії наазу, трудової книжки, вказавши причину звільнення ч. 1 ст. 38 КЗпП України «за власним бажанням»; стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки видачі копії наказу, трудової книжки з 17 жовтня 2024 року по дату фактичног вручення наказу, трудової книжки 12 червня 2025 року в сумі 100463 грн. 65 коп.

Таким чином предмет позову виникає із трудових відносин, а відповідно до вимог ч. 1 ст. 274 ЦПК України такі справи підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Із урахуванням наведеного, суд вважає, що представником позивачки не доведено вагомість обставин, які потребують процесуальних дій, що можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, підстави для переходу до розгляду справи в порядку загального позовного провадження відсутні, а тому клопотання представника позивачки про повернення до стадії підготовчого провадження є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд вважає, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін не призведе до порушення принципу справедливості, оскільки задля його досягнення процесуальне законодавство наділяє сторін рівними правами, використання яких у спрощеному позовному провадженні ніяким чином не обмежено. Усі свої доводи та міркування сторони мають право викладати у письмових заявах чи клопотаннях.

За наведених обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивачки про повернення до стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 251, 260, 261, 274, 277, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання, представника позивачки адвоката Макеєва В.Ф. про повернення до стадії підготовчого засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Виробничого підрозділу «Локомотивне депо ім.Т.Шевченка» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та копії наказу про звільнення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включенні до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий: В.О. Прилуцький