КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 373/1381/25
Провадження № 2-ві/824/15/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Голуб С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,від участі у розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Європейський правовий захист» на ухвалу Переяславського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Європейський правовий захист» про стягнення заборгованості із заробітної плати,

в с т а н о в и в:

На розгляді Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: головуючого (судді-доповідача) - Березовенко Р.В., суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І., перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ТОВ «Європейський правовий захист» на ухвалу Переяславського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Європейський правовий захист» про стягнення заборгованості із заробітної плати.

11 лютого 2026 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,від участі у розгляді справи № 373/1381/25 з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Заява про відвід обґрунтована тим, що підставою для відводу зазначених суддів є не незгода з їх процесуальними рішеннями, а саме обставини та факти, які викликають обґрунтовані сумніви як в сторони судового процесу - ОСОБА_1, так і в стороннього спостерігача щодо безсторонності та неупередженості суддів під час здійснення судочинства у справі № 373/1381/25.

Так, під час розгляду апеляційної скарги ТОВ «Європейський правовий захист» на рішення Переяславського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2025 року у справі № 373/1381/25 суддями Київського апеляційного суду Березовенко Р.В., Лапчевською О.Ф., Мостовою Г.І.було допущено грубе порушення статей 8, 43, 55 Конституції України, частини шостої статті 10 ЦПК України, частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що призвело до істотних негативних наслідків, а саме позбавлення позивачки невід`ємного конституційного права на отримання заробітної плати та уможливило невиконання відповідачем як роботодавцем обов`язку з оплати праці.

На дату прийняття Київським апеляційним судом постанови від 27 січня 2026 року у даній справі частина перша статті 233 КЗпП України була визнана неконституційною і мотиви, з яких вказана норма трудового законодавства суперечить Конституції України, були зазначені у рішенні Конституційного Суду України від 11 грудня 2025 року № 1-р/2025 у справі № 1-7/2024(337/24) та достеменно відомі складу суду, який розглядав справу в суді апеляційної інстанції.

Тобто Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І., звільнив роботодавця від обов`язку з оплати нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, що не передбачено жодною нормою чинного законодавства, є грубим порушенням статті 43 Конституції України, норм КЗпП, Закону України «Про оплату праці»; залишив без жодного реагування триваюче порушення відповідачем норм КЗпП, Закону України «Про оплату праці», що призвело до порушення прав позивачки та зумовило необхідність звернення до суду; порушив гарантоване статтею 43 Конституції України невід`ємне право позивачки на отримання нарахованої, але невиплаченої заробітної плати; позбавив права позивачки на отримання мінімальної заробітної плати, яка є мінімальною соціальною гарантією згідно Закону України «Про оплату праці».

Крім того, під час здійснення судочинства у справі № 373/1381/25 судді Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф., Мостова Г.І. порушили засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та не зазначили у постанові від 27 січня 2026 року мотивів відхилення аргументів позивачки щодо суті спору, які були наведені у відзиві на апеляційну скаргу від 03 листопада 2025 року. Доводи та заперечення позивачки, а також процесуальні документи, подані нею до суду апеляційної інстанції, в постанові Київського апеляційного суду від 27 січня 2026 року не відображені ні в описовій, ні в мотивувальній частинах.

Вищевказані обставини, на думку заявниці, викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф. та Мостової Г.І. при подальшому розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І. визнано необґрунтованим, заяву про відвід колегії суддів передано для вирішення в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Після проведення 12 лютого 2026 року автоматизованого розподілу судової справи між суддями на виконання вимог статті 33 ЦПК України питання про відвід вирішується Київським апеляційним судом у складі судді Голуб С.А. без повідомлення учасників справи згідно положень частини восьмої статті 40 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши заяву про відвід складу суду, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення цієї заяви відсутні, оскільки доводи заявниці не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.

Згідно з частиною другою статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

У цьому рішенні ЄСПЛ також зазначив, що згідно із суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Апеляційний суд виходить з того, що суддя вважається безстороннім, поки не доведено зворотного.

Крім того, сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

Метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до частини другої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 36 ЦПК України. Зокрема, згідно із пунктом 5 частини першої цієї статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною вище обставиною саме заявником, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що наявність підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, для відводу колегії суддів Київського апеляційного суду: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І., заявницею ОСОБА_1 не підтверджена.

Зміст заяви останньої про відвід колегії суддів від розгляду цієї справи, на думку апеляційного суду, не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності цього складу суду.

Фактично доводи поданої заяви зводяться до незгоди позивачки з ухваленою у справі № 373/1381/25 Київським апеляційним судом у складі колегії суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І., постановою від 27 січня 2026 року про часткове задоволення апеляційної скарги ТОВ «Європейський правовий захист», скасування рішення Переяславського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2025 року про задоволення позову та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а саме стягнення з ТОВ «Європейський правовий захист» на її користь заборгованості із нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за період з березня по 18 липня 2022 року в розмірі 24 609, 48 грн, що у свою чергу не може слугувати належною підставою для відводу та свідчити про наявність сумнівів в неупередженості суддів при розгляді іншої апеляційної скарги ТОВ «Європейський правовий захист» на ухвалу Переяславського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

В цьому аспекті ОСОБА_1 не позбавлена можливості скористатися своїм правом на касаційне оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд, оцінивши наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що колегія суддів у складі: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,виявляє особисту упередженість під час апеляційного провадження у цій справі. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявницею не надано й судом не здобуто.

За об`єктивним критерієм судом апеляційної інстанції підлягає встановленню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів. Вирішальним при цьому є те, чи є побоювання учасника справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

В оцінці процесуальних відносин у цій справі апеляційний суд дійшов висновку про те, що повідомлені заявницею обставини не доводять існування об`єктивного критерію, за якого колегія суддів підлягає відводу внаслідок необ`єктивності.

Суд не встановив підстав для сумнівів в особистій неупередженості та безсторонності колегії суддів Київського апеляційного суду: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І., під час перегляду цивільної справи № 373/1381/25по суті спору.

Водночас, апеляційний суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді (суддів) від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді (суддів).

За таких обставин доводи ОСОБА_1 не свідчать про наявність підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, для відводу колегії суддів Київського апеляційного суду: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І., від участі у розгляді цивільної справи № 373/1381/25 за апеляційною скаргою ТОВ «Європейський правовий захист» на ухвалу Переяславського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, тому подану заяву про відвід слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,від участі у розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Європейський правовий захист» на ухвалу Переяславського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Європейський правовий захист» про стягнення заборгованості із заробітної плати залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.А. Голуб