Справа № 462/566/26
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27 січня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О. Б., вивчивши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

представник позивача адвокат Лойфер А. Е. через систему «Електронний суд» звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 27.05.2021 року № 631666241 у розмірі 99 931,34 грн. та судові витрати.

Суддя, здійснивши попередню перевірку поданої позовної заяви та долучених до неї документів, оцінивши їх на предмет відповідності вимогам процесуального закону щодо форми, змісту та підписання, позовну заяву та додані до неї документи, дійшла висновку, що така підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч. 2 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 87 ЦК України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою (ч. 2 ст. 87 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Згідно із п. 1 ч. 1, 3 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

За змістом положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

У пункті 4 ч. 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Як вбачається із позовної заяви така подана до суду та підписана представником позивача адвокатом Лойфером А. Е. На підтвердження повноважень представника до позовної заяви додана копія довіреності № 025516/26 від 13.01.2026 року, зі змісту якої вбачається, що АТ «Сенс Банк» в особі заступника голови правління, члена правління Зубченко О. М., яка діє на підставі рішення правління № 300 від 26.07.2024 року та Статуту уповноважила адвоката Лойфера А. Е. представляти інтереси АТ «Сенс Банк» в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування, в тому числі, але не виключно у судових органах (незалежно від рівня інстанції та форми судочинства).

Відповідно до положень ст. 246 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 37 Закону України «Про банки і банківську діяльність», виконавчим органом банку, що здійснює поточне управління, є правління банку.

Правління банку очолює голова правління, який керує роботою правління банку та має право представляти банк без доручення (ч. 1 ст. 40 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Водночас, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що Зубченко О. М. дійсно є членом правління, та в її повноваження входить укладати будь-які правочини, у тому числі видавати довіреності від імені товариства.

Долучений до позову витяг з Протоколу № 300 від 26.07.2024 року є лише документом, що фіксує процес обговорення і прийняття рішення, але не замінює прийняте рішення правління № 300 від 26.07.2024 року, копію якого не долучено до матеріалів справи.

Як вбачається з наданої виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.04.2025 року, керівником АТ «Сенс Банк» є Ступак О. В., повноваження якого щодо представництва обмежені відповідно до статуту.

Разом з тим долучена до позовної заяви копія статуту АТ «Сенс Банк» надана не у повному обсязі та не містить відомостей, які б визначали обсяг повноважень члена правління товариства, порядок їх реалізації та межі відповідальності цієї посадової особи, оскільки містить лише часткове відображення розділів статуту «1. Загальні положення», «2. Найменування і місцезнаходження банку», «3. Акціонери банку», «15. Порядок внесення змін до статуту», що свідчить про наявність пропусків, які можуть істотно впливати на зміст документа та його правове значення.

Така неповнота та відсутність ключових положень ставить під сумнів достовірність та доказове значення наданого статуту та позбавляє суд можливості встановити, чи уповноважена заступник голови правління АТ «Сенс Банк» Зубченко О. М. вчиняти від імені банку юридичні дії, у тому числі підписувати довіреність на представництво інтересів цієї юридичної особи, оскільки до позовної заяви не долучено також докази на підтвердження обрання та призначення останньої заступником голови правління АТ «Сенс Банк».

Суд звертає увагу, що виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не може вважатися належним доказом на підтвердження повноважень представника звертатися до суду від імені товариства. Із вказаної виписки лише вбачається, що певна особа займає посаду представнику, однак такі відомості не розкривають змісту його компетенції та не визначають, які саме дії він має право вчиняти самостійно, а які потребують попереднього схвалення або рішення загальних зборів.

Крім цього, що зі змісту долученого до позовної заяви договору про надання послуг від 28.01.2025 року № 1006, вбачається, що останній укладений між АТ «Сенс Банк» в особі начальника Управління розвитку процесів стягнення та контролінгу та директора Департаменту стягнення беззаставних кредитів Дяченка Д. І., який діє на підставі довіреності № 023230/24 від 07.11.2024 року та в особі Директора із закупівель Тучі В. В., яка діє на підставі довіреності № 022278/24 від 07.05.2024 року та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс», в особі керуючого партнера Лойфера А. Е.

Водночас до позовної заяви не додано належних та допустимих доказів на підтвердження повноважень Дяченка Д. І. та Тучі В. В. діяти від імені АТ «Сенс Банк», зокрема довіреностей № 023230/24 від 07.11.2024 року та № 022278/24 від 07.05.2024 року, що унеможливлює перевірку дійсності укладення зазначеного договору особами, які уповноважені на таке укладення.

Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 9901/939/18, згідно з яким звернення до суду адвоката при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, яка є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі № 9901/847/18.

Відтак, надані суду документи, відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, належним чином не підтверджують повноваження адвоката Лойфера А. Е. на представництво АТ «Сенс Банк» у суді, оскільки суду не надано жодних підтверджень того, що Зубченко О. М. має повноваження на підписання довіреності як заступника голови правління АТ «Сенс Банк».

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992 року, заява № 12964/87).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010 року).

Як виснував Верховний Суд у постановах від 20 січня 2021 року у справі № 9901/258/20, від 23 лютого 2023 року у справі № 990/70/22, від 08 листопада 2023 року у справі № 120/969/23, (позивач) заявник складає та подає до суду (позовну) заяву, і саме на нього покладено процесуальним законодавством обов`язок її належного оформлення. Розгляд (позовної) заяви, яка складена без дотримання передбачених ЦПК України вимог, не передбачений положеннями процесуального законодавства.

Враховуючи, що на підтвердження повноважень звернення до суду від АТ «Сенс Банк» суду надано довіреність, яка видана особою відомості щодо якої як Заступника Голови Правління, члена виконавчого органу, іншої особи, уповноваженої діяти від імені АТ «Сенс Банк» відповідно до закону, статуту тощо, суду не надано, суд доходить висновку що, позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст. 43, 62, 175, 185, 246, 260 ЦПК України суддя,

постановила:

позовну заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя: Постигач О. Б.