Справа № 132/3579/25
Провадження № 2/132/177/26
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12 лютого 2026 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Карнауха Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Лисюк О.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в місті Калинівці Хмільницького району Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача.

До Калинівського районного суду Вінницької області за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 27.10.2025 надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №2509400 від 12.06.2021 на загальну суму 43 564,93 грн., понесених витрат зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн, витрат на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» зазначено, що 12.06.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено договір надання позики № 2509400, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. Сума позики становить 9 800,00 грн. Відповідач не виконала зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 43 564,93 грн., яка складається із 9 800,00 грн. заборгованості за сумою позики, 33 764,93 грн. заборгованості за нарахованими процентами.

12.06.2021 у межах цього договору відповідачем підписано анкету клієнта фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІТС) та паспорт споживчого кредиту, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором). За умовами договору відповідач отримав у кредит грошові кошти в сумі 9 800,00 грн зі сплатою відсотків у розмірі 1,99% в день, строком кредитування 30 днів до 12.07.2021. Підписавши договір, відповідач погодилася з його умовами.

Кредитор належним чином виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти, однак відповідач свої зобов`язання з повернення коштів не виконала, у зв`язку із чим утворилася заборгованість.

13.10.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір № 13/10-2021, за умовами якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами, зокрема укладеним з відповідачем.

10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у свою чергу, уклало договір № 10-01/2023, згідно з умовами якого відступило позивачу право вимоги, зокрема, до відповідача за договором позики № 2509400.

Станом на день пред`явлення позову заборгованість за договором становить 43 564,93 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 800,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 33 764,93 грн.

Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 43 564,93 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 800,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 33 764,93 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Відповідачем ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України до суду не подано.

Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд справи проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

28.10.2025 до суду надійшли витребувані відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 29.10.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу право подати до суду заперечення на відповідь на пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Судом надсилалась зазначена ухвала на адресу відповідача, однак на адресу суду 08.12.2025 повернувся конверт із відміткою АТ «Укрпошти» «адресат відсутній».

Враховуючи обставини, встановлені при вивченні матеріалів справи після відкриття провадження у справі, ухвалою суду від 11.12.2025 постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, здійснивши перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07.01.2026 на 15 год. 00 хв. у приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, місто Калинівка, вулиця В. Нестерчука, будинок № 70.

Сторони у справі в судове засідання призначене на 07.01.2026 не з`явились, хоча про дату, час та місце судових засідань повідомлені належним чином.

Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував

Відповідач в судове засідання не з`явилася, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надала.

Так, ухвали та судова повістка про виклик відповідача ОСОБА_1 надсилались судом за зареєстрованим місцем проживання останньої, а саме: АДРЕСА_1 . Однак, на адресу суду 02.01.2026 повернувся конверт із відміткою АТ «Укрпошти» «адресат відсутній».

У зв`язку із наведеним вище, судове засідання відкладено на 16:00 год. 12.02.2026, поновлено виклик сторін.

Виклик відповідача ОСОБА_1 із зазначенням інформації про місце, дату і час судового засідання, здійснювався шляхом надсилання судової повістки на її адресу. Додатково виклик відповідача здійснювався шляхом публікації оголошень про виклик особи до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідач в судове засідання, призначене на 12.02.2026 не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заперечень з приводу поданого позову не надала.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Враховуючи наведене, судом 12.02.2026 через повторну неявку відповідача, що повідомлялась належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання нею відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, постановлено розглядати цю справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-281 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

12.06.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладений Договір позики № 2509400, відповідно до умов якого відповідач отримала фінансовий кредит у розмірі 9 800,00 грн.; строк позики до 12.07.2021. Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором g03426.

Також, між сторонами підписано Додаток № 1 до Договору позики № 2509400 від 12.01.2021 розрахунок за цим Договором та графік обов`язкових платежів. ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором g03426.

Так, за цим Договором Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику), а Позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти від Суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. 2.2. Позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України гривні. 2.3. Параметри позики: 2.3.1. Тип позики: короткострокова. 2.3.2. Мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 2.3.3. Сума позики: 9800 грн. 00 коп. 2.3.4. Строк позики: до «12» липня 2021 року (30 днів). 2.4. Розмір процентів за користування позикою: 2.4.1. Проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку № 1 до Договору позики. 2.4.2. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1.59200 від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. 2.4.3. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. 2.4.4. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою. 2.4.5. Позикодавець надає Позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах (відповідно до п.2.4.2) виключно за умови належного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором. У випадку недотримання Позичальником умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах, за Договором застосовується базова процентна ставка за позикою. 2.5. Розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою. 2.6. Позика надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої Позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті на веб-Сайті Товариства протягом 3(трьох робочих) днів з дати підписання Договору. 2.7. За цим Договором не передбачається укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням позики, а також забезпечення наданої позики. 2.8. Розмір процентних ставок, визначених п.п. 2.4, 2.5 Договору є фіксованим та може бути змінено Позикодавцем в односторонньому порядку лише за умови попереднього письмового повідомлення Позичальника.

13.10.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 13/10-2021 відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників, зокрема за договором № 2509400 від 12.06.2021 (номер запису в реєстрі боржників 494). У цьому реєстрі зазначено, що розмір заборгованості на момент відступлення права вимоги становить 30 301,61 грн, з яких заборгованість за сумою позики 9 800,00 грн., заборгованість за процентами за користування позикою 15 601,61 грн., заборгованість за процентами за прострочену позику 4 900,00 грн.

10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023,за умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до боржників, у тому числі, до відповідача за договором № 2509400 від 12.06.2021 (номер запису в реєстрі боржників 1005). У цьому реєстрі зазначено, що розмір заборгованості на момент відступлення права вимоги становить 43 364,93 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 9 800,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 33 764,93 грн.

У долученому до позовної заяви розрахунку заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» вказано, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 за кредитом складає 9 800,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 20 501,61 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги.

У доданому до позовної заяви розрахунку заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» зазначено, що вказане товариство додатково здійснило нарахування ОСОБА_1 відсотків за 134 днів користування кредитом. Загальний розмір нарахованих відсотків 33 764,93 грн, що включає в себе: 20 501,61 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, додатково нараховані відсотки згідно кредитного договору 13 263,32 грн.

У долученому до позовної заяви розрахунку заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість ОСОБА_1 станом на 09.10.2025 за кредитом складає 9 800,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 33 764,93 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги.

V. Оцінка суду.

Судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та відповідачем ОСОБА_1 , складають відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини).

Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч. 1, ч. 3ст. 509 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1ст. 1055 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

На переконання суду саме по собі звернення відповідача до фінансової установи (кредитора) із заявою про надання кредиту, погодження між сторонами умов кредитування та підписання кредитного договору не є доказом фактичного отримання позичальником кредитних коштів.

При цьому, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Разом із тим, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не надано будь-яких доказів на підтвердження видачі, перерахування кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 .

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Водночас представник позивача до суду з таким клопотанням не звертався.

Доказами, які підтверджують видачу кредитних коштів, є саме первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за банківськими рахунками а також інші первинні бухгалтерські документи можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц.

В той же час, відповідні виписки по рахункам відповідача та будь-які інші первинні бухгалтерські документи надано не було, клопотання про витребування їх судом в порядку, передбаченому ст. 84 ЦПК України, не подано.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судове рішення, з огляду на положення ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про витребування доказів судом, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.

У своїй позовній заяві до суду представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просив розглянути справу у його відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа №755/18920/18, провадження №61-17205ск19.

Слід зауважити, що наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором не може бути підставою задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом кредитора та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити факт видачі кредитних коштів, та на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

Поряд з наведеним, пунктом 2.3.4 договору позики №2509400 від 12.06.2021 встановлено, що строк позики складає 30 днів, до 12.07.2021, що відображено також у графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та паспорті позики.

Однак, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування відсотків за цим договором здійснювалось також після завершення 30-денного строку дії вказаного договору, до 23.02.2022 включно, тобто за 134 дні.

Водночас всупереч положенням ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачем не надано суду доказів, а матеріали справи таких не містять, щодо пролонгації строків кредитування після спливу 30-денного максимального строку користування кредитом (траншем).

Згідно із правовою позицію, яка міститься у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) Великої Палати Верховного Суду, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 76, 77, 81, 141, 259, 263-265, 279, 282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором позики № 2509400 від 12.06.2021 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники процесу:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 12.02.2026.

Суддя Н.П. Карнаух