Провадження № 2-з/470/1/26
Справа № 470/91/26
У Х В А Л А

11 лютого 2026 року с-ще Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Орлова С.Ф. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2026 року позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", яка підписана його представником - Гапіною Н.В., яка діє на підставі ордеру №1074031 від 09 лютого 2026 року. У позовній заяві зазначив, що є власником земельних ділянок: кадастровий номер :05:000:0060, площею: 1,1378 га; кадастровий номер :05:000:0061, площею: 3,75 га, розташованих за адресою: Миколаївська область, Березнегуватський район, Білокриницька сільська рада. Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-MK № 028877.

Наприкінці 2025 року йому стало відомо з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що щодо зазначених земельних ділянок зареєстровано право оренди за Колгоспом «Прометей».

Підставою для державної реєстрації права оренди зазначено договори оренди землі № б/н від 09 травня 2025 року, укладені між Колгоспом «Прометей» та ОСОБА_1 строком на 10 років, з автоматичним продовженням та правом передачі в суборенду. Державну реєстрацію здійснено державним реєстратором Очаківської міської ради Оліфиренко Г.М. Однак вказані договори оренди землі від 09 травня 2025 року він не підписував, інших осіб на їх підписання не уповноважував, умови договорів із ним не погоджувалися, примірники договорів він не отримував, у зв`язку з чим вважає їх неукладеними та такими, що не створюють правових наслідків. Посилаючись на викладене, позивач просить суд визнати відсутнім право оренди у Колгоспу «Прометей» за договорами оренди землі від 09 травня 2025 року щодо земельних ділянок: кадастровий номер :05:000:0060, площею 1,1378 га; кадастровий номер :05:000:0061, площею 3,75 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих за адресою: Миколаївська область, Березнегуватський район, Білокриницька сільська рада, які належать йому на праві власності та зобов`язати Колгосп «Прометей» повернути зазначені земельні ділянки.

Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, яка підписана його представником адвокатом Гапіною Н.В., у якому посилаючись на те, що за умовами нікчемних договорів оренди від 09.05.2025 року щодо земельних ділянок з кадастровими номерами ::05:000:0060, площею 1,1378 га; кадастровий номер :05:000:0061, площею 3,75 га, що нібито укладені між ОСОБА_1 і колгоспом «Прометей», останній як орендар, має право передавати земельну ділянку в суборенду без зміни її цільового призначення, передавати право оренди земельної ділянки в заставу, а також вносити до статутного капіталу юридичною особи, засновником (учасником) якої є Орендар. А отже відповідач має право в будь який момент передати вказані земельні ділянки в суборенду та зареєструвати відповідне речове право (право суборенди землі) на третю особу, що унеможливить виконання рішення суду про поновлення його порушених прав, позивач просив суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно здійснювати реєстраційні дій щодо земельних ділянок з кадастровими номерами ::05:000:0060, площею 1,1378 га; кадастровий номер :05:000:0061, площею 3,75 га, до набрання рішенням по даній справі законної сили.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та матеріали додані до неї суддя доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом заборони вчиняти певні дії.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням викладених заявником обставин та вищезазначених доказів, які надані заявником на підтвердження його вимог, суд доходить висновку, що предметом позову є визнання відсутнім права оренди у колгоспу «Прометей» щодо земельних ділянок власником яких є позивач та зобов`язання повернути земельні ділянки. Забезпечення позову, шляхом заборони реєстраційним органам вчиняти реєстраційні дії щодо земельних ділянок належних позивачу з кадастровими номерами: :05:000:0060 і :05:000:0061 є ефективним та співмірним способом захистом прав сторони по справі.

Згідно п. 10 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Або згідно положень ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком, лише, збереження існуючого становища до закінчення розгляду даної справи по суті та ніяким чином не обумовлює фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ст. 158 ЦПК України).

При розгляді зазначеної заяви суд враховує розумність та співрозмірність заходів забезпечення позову, враховує наслідки забезпечення позову, правову підставу для заборони реєстраційних дій, та наявність обґрунтованих сумнівах в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справах «Антріш проти Франції» (Hentrich v. France)» від 22 вересня 1994 року, серія А № 296-А, пункт 42, та «Кушоглу проти Болгарії» 10 травня 2007 року, заява № 48191/99, підпункти 4962). Будь-яке втручання державного органу у права осіб повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, пункти 69, 73, серія A № 52).

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції регламентує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 ст. 25 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Про зупинення реєстраційних дій на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна.

З огляду на викладене, заявлений заявником такий вид заходів забезпечення позову як заборона вчинення реєстраційних дій, передбачений нормами чинного законодавства, та є доцільним заходом забезпечення позову щодо вказаної цивільної справи.

Суд погоджується, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звертається до суду. Обраний захід забезпечення позову спроможний забезпечити ефективний захист прав та інтересів заявника і забезпечити збалансованість інтересів сторін. Крім цього, такий захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Невжиття таких заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення і виникнення між сторонами у справі конфліктних ситуацій.

Як передбачено ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Слід зазначити, що ухвала суду про забезпечення позову згідно з ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, вчинення реєстраційних дій щодо:

- земельної ділянки площею 3,75 га з кадастровим номером :05:000:0061 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Білокриницької сільської ради Баштанського району Миколаївської області;

- земельної ділянки площею 1,1378 га з кадастровим номером :05:000:0060 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Білокриницької сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

Дані Стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 виданий 26 серпня 2022, орган, що видав 1229.

Дані Боржника: колгосп "Прометей" адреса місцезнаходження: індекс 56234 с.Кавказ Баштанський район Миколаївська область, ідентифікаційний код юридичної особи 02126484.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню із дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки та обчислюється із наступного дня після її прийняття.

Копію ухвали для негайного виконання направити державному реєстратору Очаківської міської ради Миколаївської області Оліфиренко Галині Миколаївні.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С. Ф. Орлова