УХВАЛА

11 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 756/7001/20

провадження № 61-10800св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Пророка В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Бойко Олексій Ігорьович , на постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року в складі колегії суддів Таргоній Д. О., Голуб С. А., Писаної Т. О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця та

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця.

Справа неодноразово розглядалася судами різних інстанцій.

Оболонський районний суд міста Києва рішенням від 08 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 компенсацію витрат на лікування спадкодавця по 13 967,35 доларів США з кожного. Стягнув з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 компенсацію витрат на поховання спадкодавця у сумі 30 300,00 грн з кожного. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оскаржили його в апеляційному порядку.

Київський апеляційний суд постановою від 08 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнив частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року в частині стягнення витрат на лікування спадкодавця скасував та ухвалив у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовив. В іншій частині рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року залишив без змін.

14 жовтня 2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в інтересах яких діє Некляєв Ю. Г. , подали до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просили скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року в частині стягнення з відповідачів витрат на поховання та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Бойко О. І. , подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування та залишити в цій частині в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд постановою від 17 травня 2023 року (провадження № 61-10102св22) касаційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подану адвокатом Некляєвим Ю. Г., та касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Бойком О. І., задовольнив частково. Постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року скасував, справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Київський апеляційний суд постановою від 17 квітня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката Некляєва Ю. Г. задовольнив частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року змінив у частині стягнення витрат на лікування спадкодавця, вказавши, що стягненню з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 підлягає компенсація витрат на лікування спадкодавця у розмірі по 791,35 доларів США з кожного. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

У липні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Бойко О. І. , через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення витрат на лікування спадкодавця та ухвалити в цій частині нове судове рішення про залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд ухвалою від 15 жовтня 2024 року відкрив касаційне провадження у цій справі, витребував справу із суду першої інстанції.

У грудні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.

За таких обставин, розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Бойко Олексій Ігорьович , на постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року призначити до судового розгляду.

Справу розглянути у порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. М. Ігнатенко

В. В. Пророк