Справа № 683/374/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Кутасевич О.Г.,

з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.,

заявниці ОСОБА_1 ,

її представника адвоката Григоренка А.О.,

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглядаючи у судовому засіданні цивільну справу № 683/374/26, 2-о/683/42/2026 за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

09 лютого 2026 року адвокат Григоренко А.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просив видати обмежувальний припис строком на 6 місяців щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах якого:

- заборонити будь-яке наближення до ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_3 незалежно від їх місця перебування, в тому числі за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_1 , роботи, навчання, лікування чи відпочинку;

- заборонити ОСОБА_2 будь-які форми спілкування з ОСОБА_1 та малолітньою ОСОБА_3 , зокрема, особисті контакти, телефонні дзвінки, листування через месенджери, соціальні мережі, електронну пошту , передачу інформації через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 перебування за місцем перебування постраждалої особи та дитини по АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 будь-який контакт з малолітньою ОСОБА_3 будь-який спосіб та будь-якій формі.

В обґрунтування заяви, зазначено, що заявниця та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах з лютого по травень 2025 року, під час якого останній систематично вчиняв домашнє насильство, використовуючи сімейні зв`язки як інструмент контролю, тиску та залякування. Після припинення відносин він продовжує переслідувати заявницю, постійно телефонує, надсилає повідомлення, чинить моральний тиск та залякує, що супроводжується образами та створює для ОСОБА_1 стан постійного страху, емоційної виснаженості та відчуття небезпеки за власне життя та життя малолітньої дитини. Насильницькі дії щодо ОСОБА_1 вчинялись у присутності малолітньої дитини, що підтверджується відеозаписами камери домашнього спостереження, долученими до заяви. У ряді випадків домашнє насильство вчиняється в стані алкогольного сп`яніння, під час одного з таких випадків в ході відеодзвінка ОСОБА_2 поводився вкрай неадекватно, використовуючи пневматичну зброю, здійснив постріл в ділянку свого горла, що було зафіксовано на відеозаписі, наданого суду. З метою забезпечення власної безпеки та безпеки малолітньої дитини просив заяву задовольнити.

У додаткових поясненнях адвокат також вказував, що ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст.307 КК України, а також 20 квітня 2023 року до адміністративно відповідальності за вчинення домашнього насильства. Крім того, вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2025 року ОСОБА_2 був засуджений за ч.1 ст.125 КК України за заподіяння тілесних ушкоджень матері заявниці ОСОБА_5 , що свідчить про його схильність до насильства та небезпеку.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2026 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила задовольнити. Зазначала, що вони з ОСОБА_2 перебували в фактичних шлюбних відносинах, але відносини між ними не склалися, оскільки останній вчиняв відносно неї домашнє насильство: ображав, принижував та застосовував фізичну силу. Малолітня ОСОБА_3 є їх донькою, однак ОСОБА_2 відмовився подавати спільну заяву про реєстрацію її народження, а тому відомості про дитину внесені за її заявою. Звернення до поліції позитивного результату не дали, ОСОБА_2 продовжує її переслідувати, постійно телефонує, надсилає повідомлення та погрожує заподіяти собі шкоду, якщо вони не відновлять відносини.

Адвокат Григоренко А.О. просив заяву задовольнити.

ОСОБА_2 визнав, що між ним та заявницею відбуваються постійні конфлікти, однак на даний час відносини між ними припинились, заперечував вчинення щодо неї домашнього насильства, уважає, що ОСОБА_1 обмовляє його, визнав, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності та адміністративної відповідальності, в тому числі і за заподіяння тілесних ушкоджень матері ОСОБА_1 ОСОБА_5 .

Заслухавши заявницю, її представника, ОСОБА_2 дослідивши матеріали справи, та відеозаписи, надані заявницею, судом було встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Пунктом 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п.6, 8 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до п.7 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Ураховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно із ч.ч.2 - 4ст.26 Закону № 2229-VIIIобмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

За правилами ст. 350-5 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", на строк від одного до шести місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2023 року ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 .

Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2025 року ОСОБА_2 засуджений за ч.1 ст. 125 КК України за заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_1 у присутності малолітньої ОСОБА_3 , що може негативно вплинути на їх психічне здоров`я.

Зазначені обставини підтверджується переглянутим у судовому засіданні відеозаписами з відеокамери, встановленої за місцем проживання ОСОБА_1 , яким зафіксовано застосування ОСОБА_2 фізичного насильства щодо ОСОБА_1 у присутності малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, на одному із відеозаписів зафіксовано, як ОСОБА_2 здійснює постріл собі в горло з пневматичного пістолета.

Після перегляду відеозаписів ОСОБА_2 не заперечував, що саме він зображений на відео і що такі події мали місце. Визнав, що наносив ОСОБА_1 удари руками та ногами у присутності їх доньки, однак уважає, що саме ОСОБА_1 спровокувала таку його поведінку.

Відтак дії ОСОБА_2 щодо колишньої співмешканки, а саме, словесні образи, погрози, приниження, залякування, телефонні дзвінки та повідомлення, демонстрування при цьому агресії, свідчать про те, що станом на сьогодні існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, що підтверджується переглянутими відеозаписами та поведінкою у судовому засіданні . Така його поведінка свідчить про те, що життя і здоров`я заявниці ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_3 , зокрема, їх психічне та фізичне здоров`я перебувають під постійною загрозою.

Ураховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд, вважає, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_6 домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо заявниці, зокрема і у присутності малолітної дитини, а тому приходить до висновку про задоволення заяви, тобто, видати обмежувальний припис, яким визначити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 строком на 6 місяців, зокрема заборони перебувати за місцем проживання постраждалої особи та їх дитини, наближатись до них та заборони спілкування з ними у будь-яких спосіб.

У решті заяви слід відмовити.

Крім того, на виконання вимог ч.2 ст.350-8 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган міської ради за місцем проживання (перебування) заявника.

У силу ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст.4,12,13,19,95,258,259,263-265,350-1,350-8,354,355, 3501-3506 ЦПК України, ст.1, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 на строк 6 (шість) місяців, яким визначити йому наступні тимчасові обмеження:

- заборонити перебувати за адресою проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися на відстань до 500 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з ними;

- заборонити особисті контакти, телефонні дзвінки, листування через месенджери, соціальні мережі, електронну пошту з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та її донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 16 лютого 2026 року.

Суддя: