Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження2/711/380/26
11 лютого 2026 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 14.01.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір №868654441.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
31.12.2020 додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторони дійшли згоди викласти текст останнього в новій редакції.
Відповідно до реєстру боржників № 129 від 13.04.2021 до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 868654441.
20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, на підставі якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право вимоги до ОСОБА_1 у сумі 45 871,51 грн, з яких: 12 372,89 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, та 33 498,62 грн - сума заборгованості за відсотками.
Посилаючись на те, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №868654441 від 14.01.2021, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути заборгованість з відповідача в загальній сумі 45 871,51 грн та судові витрати.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 10 год 30 хв 07 січня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси.
Також цим судовим рішенням виклик відповідача в судове засідання вирішено здійснити в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, тобто шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки відповідач знявся з реєстрації за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться у Придніпровському районі означеного населеного пункту, що мало місце 31.05.2021, а тому відомості щодо місце реєстрації проживання і місце роботи відповідача ОСОБА_1 , станом на день як пред`явлення позову, так і день постановлення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження, у матеріалах позовної заяви відсутні (а.с.41-42).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху (а.с.89-90).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2026 року продовжено розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; розгляд справи призначений о 12 год 30 хв 11 лютого 2026 року (а.с.100).
Представник позивача Король В.А. в судове засідання не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету як безпосередньо позивача, так і його представника ОСОБА_2 , що були отримані цими учасниками справи 20 січня 2026 року (а.с.102 зворот, 103 зворот). Водночас представник позивача ОСОБА_2 у прохальній частині позовної заяви від 31.10.2025, виявив волю на розгляд означеної справи без участі представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.4).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 11 лютого 2026 року о 12 год 30 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку з цим, 11 лютого 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 14 січня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №868654441 (далі - Договір), який підписаний ОСОБА_1 як позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV275FB 14.012021 о 12 год 00 хв 52 сек.
Відповідно до п.1.1 Договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 13 750 грн 00 коп на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно п.1.2 Договору, кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі Дисконтний період).
Відповідно до п.1.3 1.4 Договору, сторони погодили, що встановлений в п.1.2 Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом оплати ним протягом Дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку Дисконтного періоду. Застосування позичальником зазначеного права продовження загального строку Дисконтного періоду можливе до закінчення Дисконтного періоду, а також під час пільгового періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена.
За користування кредитом протягом Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:
1)виключно за період строку, визначеного в п.1.2 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 178,85 % річних, що становить 0,49% від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.4.1 Договору);
2)за умови продовження строку Дисконтного періоду на умовах п.1.3 Договору, з наступного дня після закінчення. Вказаного в п.1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою 595,80% річних, що становить 1,63% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. У разі сукупного продовження Дисконтного періоду на строрк, що дорівнює чи більше ніж 31 та 46 днів від дати закінчення, вказаного в п.1.2 Договору строку, позичальнику може бути надано додаткову знижку від індивідуальної процентної ставки, що розраховується в порядку, передбаченому Правилами постійно діючої програми «Рівні лояльності кредитодавця», які розміщені на сайті кредитодавця (п.1.4.2 Договору);
3)у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовується з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовується правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 % річних, що становить 1,7% в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими проценнтами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст.212 ЦК України сторони домовилися, що відкладальною обставиною за даним Договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк Дисконтного періоду з урахуванням усіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п.1.3 цього Договору (п.1.4.3 Договору).
Пунктом 1.6 Договору передбачено, що основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням усіх продовжень строку Дисконтного періоду та у разі продовження строку дії Договору на умовах п.1.7 Договору, основна сума кредиту має бути повернута не пізніше дати визначеної за правилами п.1.7.1 Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час.
У п.1.7 Договору, сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною в розумінні ст.212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах:
1)зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду (п.1.7.1 Договору);
2)з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50% річних, що становить 2,3% в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.7.2 Договору).
Проценти в розмірі, визначеному п.1.4 та 1.7.2 Договору, нараховуються за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання кредиту та до дня фактичного повернення суми кредиту позичальником (п.1.8 Договору).
Згідно п.4.4 Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (а.с.6-8).
У паспорті споживчого кредиту до Договору №868654441 від 14.01.2021 зазначені умови кредитування, які надаються ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», з урахуванням побажань споживача ОСОБА_1 (а.с.5).
Згідно платіжного доручення від 14 січня 2021 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 13 750 гривень 00 копійок з метою виконання умов договору №868654441 від 14.01.2021 (а.с.9).
Таким чином, суд встановив, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за Договором, здійснивши переказ кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 на його картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором, що складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 14 січня 2021 року до 13 квітня 2021 року, відповідач ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, станом на 13.04.2021, мав заборгованість у загальній сумі 30 788 гривень 77 копійок, з яких: 12 372 гривні 89 копійок - заборгованість по тілу кредиту, та 18 415 гривень 88 копійок - заборгованість по відсоткам. Водночас з означеного засобу доказування суд встановив, що відповідач 06.02., 15.02., 10.03. та 11.03.2021, з метою виконання умов Договору, сплатив ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 5065 грн, що позикодавцем зараховано наступним чином: 1 377,11 грн - в рахунок погашення тіла кредиту, та 3 687,89 грн у рахунок погашення відсотків за користування кредитом (а.с.10-11).
31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (далі Додаткова угода, а.с.13-16).
Відповідно до п.1.5 Додаткової угоди, Реєстр прав вимоги означає перелік прав вимог до боржників, що відступається за цим договором. Форма Реєстру прав вимог наведена в Додатку №1 до цього Договору.
Пунктом 2.1 Додаткової угоди передбачено, що згідно умов цього Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно п.4.1 зазначеної Додаткової угоди, наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.
Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.
Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №129 від 13 квітня 2021 року, ТОВ «Таліон плюс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №868654441 від 14.01.2021 у загальній сумі 30 788 грн 77 коп, з яких: 12 372 грн 89 коп - сума заборгованості по основному боргу, та 18 415 грн 88 коп - сума заборгованості по відсоткам (а.с.96-98).
Як встановлено судом з розрахунку заборгованості за Договором №868654441 від 14.01.2021, що складений ТОВ «Таліон плюс» за період з 14.04.2021 до 05.06.2021, ТОВ «Таліон плюс» нарахувало в означений період проценти за користування кредитними коштами, внаслідок чого відповідач ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, станом на 05.06.2021, мав заборгованість у загальній сумі 45 871 грн 51 коп, з яких: 12 372 грн 89 коп - сума заборгованості по основному боргу, та 33 498 грн 62 коп - сума заборгованості по відсоткам (а.с.12).
20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс (клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу №20102022 (а.с.18-19).
Пунктом 2.1 вказаного договору факторингу передбачено, шо згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п.4.1 зазначеного договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у додатку до цього договору.
Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 06 березня 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №868654441 від 14.01.2021 у загальній сумі 45 871 грн 51 коп, з яких: 12 372 грн 89 коп - сума заборгованості по основному боргу, та 33 498 грн 62 коп - сума заборгованості по відсоткам (а.с.21).
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 27.12.2007 № 8462, виданого Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зареєстровано як фінансову установу та на підставі додатку до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи №183 серії ФК, що видане 28.02.2012, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» має право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензії, а саме: факторинг (а.с.23, 23 зворот).
Відповідно до розпорядження Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №691 від 23.03.2017 «Про видачу товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)», ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на: надання послуг з факторингу (а.с.24).
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон №675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675).
Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675).
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув право вимоги до відповідача за Договором №868654441 від 14.01.2021 на підставі Додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у взаємозв`язку з договором факторингу №20102022 від 20.10.2022.
Частина 1,2 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частинами 1,2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Кредитного договору, суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано такий кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на відповідних умовах шляхом підписання означеного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а саме: MNV275FB.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання ним у кредит від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошових коштів у сумі 13 750 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору у строки, передбачені цим правочином, як первісному кредитодавцю, так і його правонаступникам в означених кредитних правовідносинах: ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Водночас матеріалами справи підтверджується той факт, що сума кредиту 13 750 грн, яка була обумовлена між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 і відображена у п.1.1 Договору №868654441 від 14.01.2021, була отримана відповідачем шляхом перерахування на його картковий рахунок, маска картки № НОМЕР_2 (а.с.9).
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Договором №868654441 від 14.01.2021 як первісному кредитодавцю ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», так і його правонаступникам в означених правовідносинах: ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач), тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача тіла кредиту підлягає до задоволення в сумі 12 372,89 грн з урахуванням сплати відповідачем як позичальником первісному кредитодавцю грошових коштів у розмірі 1 377,11 грн, які останнім зараховані у рахунок погашення заборгованості за сплати основної суми боргу (13 750 грн 1377,11 грн = 12 372,89 грн).
Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 33 498,62 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.1.3 1.4 Договору, сторони погодили, що встановлений в п.1.2 Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом оплати ним протягом Дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку Дисконтного періоду. Застосування позичальником зазначеного права продовження загального строку Дисконтного періоду можливе до закінчення Дисконтного періоду, а також під час пільгового періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена.
За користування кредитом протягом Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:
1.виключно за період строку, визначеного в п.1.2 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 178,85 % річних, що становить 0,49% від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.4.1 Договору);
2.за умови продовження строку Дисконтного періоду на умовах п.1.3 Договору, з наступного дня після закінчення. Вказаного в п.1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою 595,80% річних, що становить 1,63% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. У разі сукупного продовження Дисконтного періоду на строрк, що дорівнює чи більше ніж 31 та 46 днів від дати закінчення, вказаного в п.1.2 Договору строку, позичальнику може бути надано додаткову знижку від індивідуальної процентної ставки, що розраховується в порядку, передбаченому Правилами постійно діючої програми «Рівні лояльності кредитодавця», які розміщені на сайті кредитодавця (п.1.4.2 Договору);
3.у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовується з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовується правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 % річних, що становить 1,7% в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст.212 ЦК України сторони домовилися, що відкладальною обставиною за даним Договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк Дисконтного періоду з урахуванням усіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п.1.3 цього Договору (п.1.4.3 Договору).
Пунктом 1.6 Договору передбачено, що основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням усіх продовжень строку Дисконтного періоду та у разі продовження строку дії Договору на умовах п.1.7 Договору, основна сума кредиту має бути повернута не пізніше дати визначеної за правилами п.1.7.1 Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час.
У п.1.7 Договору, сторони погодили, що факт користування позиальником сумою наданого кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною в розумінні ст.212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах:
1.зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду (п.1.7.1 Договору);
2.з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50% річних, що становить 2,3% в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.7.2 Договору).
Проценти в розмірі, визначеному п.1.4 та 1.7.2 Договору, нараховуються за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання кредиту та до дня фактичного повернення суми кредиту позичальником (п.1.8 Договору).
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру боргу за нарахованими та несплаченими процентами за користування відповідачем сумою кредиту, керуючись ст.627 ЦПК України, а також умовами Договору №868654441 від 14.01.2021, встановив, що їх розмір визначений правильно, у межах строку дії означеного правочину, зокрема з урахуванням положень п.1.7.1, а також з урахуванням розміру грошових коштів, що були сплачені відповідачем як позичальником у рахунок сплати відсотків за користування кредитними коштами, що мало місце 06.02.2021 (1549,74 грн), 15.02.2021 (903,15 грн) та 10 і 11.03.2021 (відповідно 1200 грн та 35 грн) (а.с.10-11).
Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 33 498,62 грн в рахунок заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за період кредитування є обгрунтованою і вмотивованою, а відповідно такою, що підлягає до задоволення.
Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за Договору №868654441 від 14.01.2021, зокрема, з призми розміру сплачених ним коштів у рахунок як погашення тіла кредиту, так і відсотків, що вплинуло б на розмір заборгованості, зокрема, за відсотками.
Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат по оплаті судового збору, то суд зазначає про таке.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Водночас ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із дослідженої платіжної інструкції кредитового переказу коштів №142556 від 24.10.2025 (а.с.1) суд встановив, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 516, 527, 530, 610, 628, 634, 638, 1046, 1049, 1050, 1077, 1082 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 4, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 133, 141, 247, 258, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором №868654441 від 14 січня 2021 року в розмірі 45 871 (сорок п`ять тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня 51 (п`ятдесят одна) копійка, з яких 12 372 (дванадцять тисяч триста сімдесят дві) гривні 89 (вісімдесят дев`ять) копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, та 33 498 (тридцять три тисячі чотириста дев`яносто вісім) гривень 62 (шістдесят дві) копійки сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складене 16 лютого 2026 року.
Сторони у справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Головуючий: О. В. Петренко