УХВАЛА

16 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 377/648/25

провадження № 61-1735ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 20 листопада 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 січня 2026 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути заборгованість за кредитним договором № 1318-0545 від 18 грудня 2023 року в розмірі 35 000,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 7 000,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 28 000,00 грн.

Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 20 листопада 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1318-0445 продукту «CreditKasa»

від 18 грудня 2023 року в розмірі 35 000,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 7 000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 28 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судові витрати на оплату судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, 18 грудня 2025 року ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд».

19 грудня 2025 року матеріали справи витребувано з Славутицького міського суду Київської області.

31 грудня 2025 року матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 січня 2026 року відмовлено

в прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 20 листопада 2025 року у справі за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та повернуто особі, яка її подала.

11 лютого 2026 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 20 листопада 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 січня 2026 року, в якій просить суд: скасувати заочне рішення Славутицького міського суду Вишгородського району Київської області

від 20 листопада 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю; скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 13 січня

2026 року.

Щодо касаційної скарги на заочного рішення Славутицького міського суду Київської області від 20 листопада 2025 року

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Як встановлено з матеріалів касаційного провадження, суд апеляційної інстанції не переглядав по суті справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 20 листопада 2025 року, тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочного рішення Славутицького міського суду Київської області від 20 листопада 2025 року слід відмовити.

Щодо касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 січня

2026 року

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що, не погоджуючись з заочним рішення Славутицького міського суду Київської області від 20 листопада 2025 року,

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_1 (відповідач) не зверталася до Славутицького міського суду Київської області з заявою про перегляд рішення суду в порядку глави 11 розділу ІІІ ЦПК України, то апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до частини другої статті 288 ЦПК України оскаржити заочне рішення

в загальному порядку, встановленому ЦПК України, має право позивач.

Частина третя статті 288 ЦПК України передбачає право позивача та відповідача оскаржити в загальному порядку лише повторне заочне рішення.

Оскільки ОСОБА_1 , яка є відповідачем, не зверталася до Славутицького міського суду Київської області з заявою про перегляд заочного рішення, тобто не дотрималася вимог Глави 11 ЦПК України, то Київський апеляційний суд обґрунтовано повернув апеляційну скаргу заявнику.

Верховний Суд зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє

ОСОБА_1 права звернутися до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга необґрунтованою.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 січня 2026 року у вищевказаній справі, є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 20 листопада 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 січня

2026 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк