Провадження № 2/752/4770/26
У Х В А Л А

02 січня 2026 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Плахотнюк К.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради ( Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради ( Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів та просить суд визнати:

недостовірною інформацію про заборгованість ОСОБА_1 за послуги з постачання гарячої води у сумі 2 936 грн. 68 коп. станом на 01.12.2021 року за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яку Комунальне підприємство виконавчого органу Київради ( Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» надало до Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації;

визнати, що наданням до Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації зазначеної у пункті 1 інформації про його, ОСОБА_1 заборгованість, КП виконавчого органу Київради ( Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» порушило його право на отримання житлової субсидії.

Дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Так, приписами ч. 4 статті 177 ЦПК України закріплено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зазначає, що він був позбавлений житлової субсидії внаслідок надання відповідачем до УСЗ населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації інформації про його заборгованість за надані відповідачем послуги у сумі 2 936 грн. станом на 01.12.2021 року за місцем його проживання. Однак, 28.01.2025 року відповідач повідомив його про те, що на кінець 2024 року у нього відсутня заборгованість. Стверджував, що наданням до УСЗН недостовірної інформації про його заборгованість відповідач порушив його право на отримання житлової субсидії. Відтак, посилаючись на Закону України «Про захист прав споживачів», вважає себе таким, що звільнений від сплати судового збору.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Частина 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду в дотримання вимог ст. 175 ЦПК України зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги, у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, із зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

У даному випадку твердження позивача, що норми Закону України «Про захист прав споживачів» поширюються на вказані правовідносини, є хибними.

Згідно із ч. 1 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01 січня 2025 року становить 3 028,00 грн.

Заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання інформації такою, що порушує його права є немайновими вимогами.

За ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичної особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, частиною третьою статті четвертої Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, позивачу за заявлені дві позовні вимоги немайнового характеру необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 937 грн. 92 коп. та надати докази його сплати до суду.

За приписами частини 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду він у встановлений строк усуне недоліки позовної заяви, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя К.Г. Плахотнюк