С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
___________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/137/26
В справі 760/3375/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

16 лютого 2026 року в м. Києві

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

представника Позивача - адвоката Паламарчука Д.Ю.

представника Відповідача - адвоката Лепень О.В.

розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будкепітал» та Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фенікс» про розірвання договору та стягнення коштів.

ІІ. Описова частина

Позивач ОСОБА_1 06 лютого 2025 року звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Компанія з управління активами «Будкепітал» (Відповідач-1) та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фенікс» (Відповідач-2) та просив:

- розірвати попередній договір №5897/Р2-3/101 купівлі-продажу квартири від 01 грудня 2021 року, укладений між АТ «ЗНВКІФ «Фенікс», від імені якого діяло ТОВ «КУА «Будкепітал», та ОСОБА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соболєвою В.Л. та зареєстрований в реєстрі за №3564;

- зобов`язати Відповідачів виконати пункт 7.7 зазначеного попереднього договору шляхом повернення сплачених грошових коштів у сумі 915 687 грн 50 коп.;

- стягнути з Відповідачів на користь Позивача 218 502 грн 25 коп. згідно статті 625 ЦК України, що складаються із 3% річних у розмірі 56 672 грн 29 коп. та інфляційних втрат у сумі 161 829 грн 96 коп.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує наступним.

01 грудня 2021 року між ним та АТ «ЗНВКІФ «Фенікс» (Відповідач-2), від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 020318-КУА від 02.03.2018 діяло ТОВ «КУА «Будкепітал» (Відповідач-1), було укладено попередній договір №5897/Р2-3/101 купівлі-продажу квартири, відповідно до якого сторони зобов`язувалися в майбутньому укласти основний договір купівлі-продажу квартири (Об`єкта) - житлової квартири в будинку, номер 101, поверх 15, кількість кімнат 1, загальна проектна площа 29,90 кв.м.

Відповідно до п. 1.1.1 Договору, будинком є житловий будинок № 3 зі стилобатом у складі проекту «Будівництво, експлуатація та обслуговування багатоповерхових житлових будинків з об`єктами соціально-побутового призначення, пожежного депо та підземного паркінгу на АДРЕСА_2 », запланований термін прийняття якого в експлуатацію - 31.12.2022 р.

Позивач зазначає, що він у повному обсязі та своєчасно виконав зобов`язання щодо оплати забезпечувального авансового платежу за Договором у сумі 915 687 грн 50 коп., що підтверджується рахунком-фактурою № 000002307 від 01.12.2021 та довідкою ТОВ «КУА «Будкепітал» Вих. № 061221/7 від 06.12.2021.

Водночас, як стверджує Позивач, станом на дату подання позову будинок не введено в експлуатацію, будівельні роботи на будівельному майданчику не проводяться, сам будинок №3 взагалі не зведено - спостерігається лише часткова забудова фундаментної частини. Відомості про здачу будинку в експлуатацію в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відсутні. Прострочення введення будинку в експлуатацію складає понад два роки.

Позивач вказує, що відповідно до п. 7.7 Попереднього договору, у разі порушення строку завершення будівництва, зазначеного в цьому Договорі, більше ніж на 12 місяців, або якщо Сторона-1 з власної вини ухиляється від укладення основного договору, за вимогою Сторони-2 договір може бути розірваний, і Сторона-1 повертає сплачені кошти протягом 90 робочих днів після розірвання договору та отримання вимоги про повернення коштів.

На виконання зазначеного пункту Позивач через свого представника 01 листопада 2024 року направив на адресу Відповідача-1 претензію (вимогу) про розірвання Договору та повернення коштів. Зазначене поштове відправлення Відповідачем-1 отримано не було, було повернуто за закінченням строків зберігання. Повторні звернення, включаючи адвокатський запит від 10.01.2025 та повторну претензію від 20.01.2025, направлені на різні адреси Відповідача-1, також залишилися без відповіді та не були отримані.

Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідачів 3% річних у сумі 56 672 грн 29 коп. та інфляційні втрати в сумі 161 829 грн 96 коп. на підставі частини 2 статті 625 ЦК України, посилаючись на те, що Відповідачі незаконно користуються грошовими коштами Позивача з моменту прострочення строку завершення будівництва - з 01.01.2023.

Ухвалою від 12 лютого 2025 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

18 серпня 2025 року до суду надійшов відзив Відповідача-2 - АТ «ЗНВКІФ «Фенікс», від імені якого діє ТОВ «КУА «Авеню Капітал», в якому Відповідач-2 заперечує проти задоволення позову та просить відмовити в його задоволенні повністю.

Відповідач-2 у своєму відзиві зазначає наступне.

Попередній договір є діючим та обов`язковим для виконання сторонами. Єдиним зобов`язанням за попереднім договором є укладення в майбутньому основного договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач-2 наголошує, що пунктами 7.3, 7.4, 7.7 розділу 7 Договору сторони визначили виключні підстави для розірвання договору в односторонньому порядку, при цьому пункти 7.3 та 7.4 надають право на розірвання лише Стороні-1 (Відповідачу-2), а п. 7.7 передбачає право Позивача на розірвання у разі порушення строку завершення будівництва, зазначеного у Договорі, більше ніж на 12 місяців.

Разом з тим, Відповідач-2 стверджує, що жодною умовою Договору не визначений строк завершення будівництва, оскільки Договором визначений лише «запланований термін прийняття Будинку в експлуатацію», що міститься у розділі 1 «Визначення», який не містить зобов`язань Сторін, а лише визначення понять. Тому, на думку Відповідача-2, посилання Позивача на порушення строків будівництва як на підставу для розірвання Договору не відповідає дійсним умовам Договору.

Крім того, Відповідач-2 зазначає, що навіть за наявності підстав для розірвання за п. 7.7, Позивачем не дотримана процедура розірвання Договору, оскільки вимога про розірвання направлялася на адресу Відповідача-1, в той час як Договір підписаний між Позивачем та Відповідачем-2, і положення Договору щодо належного отримання повідомлень застосовуються виключно до Відповідача-2, на адресу якого вимога Позивачем не направлялася.

Відповідач-2 також зазначає, що у зв`язку з відсутністю порушення прав Позивача, вимога про стягнення інфляційної складової та трьох відсотків річних є необґрунтованою.

Відповідач-1 відзиву на позовну заяву не подав, його представник у судове засідання не з`явився з невідомих причин. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність представника Відповідача-1 за наявними матеріалами на підставі частини 8 статті 178 ЦПК України.

Ухвалою суду від 06 листопада 2025 року було закрите підготовче засідання.

У судовому засіданні представник Позивача підтримав заявлені вимоги.

Представник Відповідача-2 проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

ІІІ. Мотивувальна частина

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 грудня 2021 року між ОСОБА_1 (Сторона-2) та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фенікс» (Сторона-1), від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 020318-КУА від 02.03.2018 діяло ТОВ «Компанія з управління активами «Будкепітал», укладено Попередній договір №5897/Р2-3/101 купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соболєвою В.Л. та зареєстрований в реєстрі за №3564.

Відповідно до умов зазначеного Попереднього договору сторони домовились в майбутньому укласти договір купівлі-продажу (основний договір), згідно з яким Сторона-1 зобов`язується передати у власність Сторони-2 квартиру (Об`єкт) - житлову квартиру в будинку, номер 101, поверх 15, кількість кімнат 1, загальна проектна площа 29,90 кв.м.

Відповідно до підпункту 1.1.1 пункту 1.1 розділу 1 Договору, будинком є житловий будинок № 3 зі стилобатом у складі проекту «Будівництво, експлуатація та обслуговування багатоповерхових житлових будинків з об`єктами соціально-побутового призначення, пожежного депо та підземного паркінгу на АДРЕСА_2 », будівництво якого здійснюється ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд». Запланований термін прийняття будинку в експлуатацію - 31 грудня 2022 року.

Пунктом 2.1 розділу 2 Договору визначено, що сторони домовились в майбутньому укласти договір купівлі-продажу Об`єкта (основний договір) на умовах, встановлених цим Договором.

Згідно з пунктом 2.2 розділу 2 Договору за цим Договором Сторони домовились у майбутньому укласти в належній формі та підписати основний договір, згідно із яким Сторона-1 зобов`язується передати Об`єкт у власність Сторони-2, а Сторона-2 зобов`язується оплатити та прийняти Об`єкт в порядку, що встановлений цим Договором та основним договором.

Пунктом 6.1 розділу 6 Договору встановлено, що Сторони укладають основний договір на умовах, передбачених цим Договором, протягом 180 робочих днів із дня реєстрації Стороною-1 права власності на Об`єкт в державному реєстрі та за умови виконання Стороною-2 вимог розділу 4 цього Договору.

Пунктом 4.1 розділу 4 Договору встановлено, що для підтвердження зобов`язань сторін щодо укладення та виконання основного договору Сторона-2 сплачує Стороні-1 забезпечувальний авансовий платіж. Розмір забезпечувального авансового платежу, визначений пунктами 4.3 та 4.4 Договору, становить 915 687 грн 50 коп.

Позивач у повному обсязі та своєчасно виконав зобов`язання зі сплати забезпечувального авансового платежу на рахунок АТ «ЗНВКІФ «Фенікс», що підтверджується рахунком-фактурою № 000002307 від 01.12.2021 та довідкою ТОВ «КУА «Будкепітал» Вих. № 061221/7 від 06.12.2021, наявними у матеріалах справи.

Станом на момент розгляду справи об`єкт будівництва - житловий будинок АДРЕСА_3 - не введено в експлуатацію, будівельні роботи фактично не проводяться, сам будинок не зведено, спостерігається лише часткова забудова фундаментної частини, що підтверджується витягом з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та фотоматеріалами, наявними у матеріалах справи. Доказів протилежного з боку Відповідачів суду не надано.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Стаття 651 Цивільного кодексу України встановлює, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Стаття 653 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Щодо позовних вимог до ТОВ «КУА «Будкепітал» (Відповідач-1), суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та відзиву Відповідача-2, на момент розгляду справи компанією з управління активами, що діє від імені, в інтересах та за рахунок АТ «ЗНВКІФ «Фенікс», є ТОВ «Компанія з управління активами «Авеню Капітал», а не ТОВ «КУА «Будкепітал». Зазначена обставина підтверджується самим фактом подання відзиву від імені АТ «ЗНВКІФ «Фенікс» саме через ТОВ «КУА «Авеню Капітал» як діючу компанію з управління активами.

Таким чином, ТОВ «КУА «Будкепітал» більше не здійснює управління активами АТ «ЗНВКІФ «Фенікс» та не є його належним представником. Стороною за Попереднім договором виступало саме АТ «ЗНВКІФ «Фенікс» як довіритель активів (інвестиційний фонд), а ТОВ «КУА «Будкепітал» лише здійснювало функції управління активами цього фонду на підставі відповідного договору про управління активами. Діяльність компанії з управління активами в інтересах інвестиційного фонду є представницькою за своєю правовою природою, і зміна такої компанії не впливає на права та обов`язки самого фонду як сторони договору.

Відтак, належним відповідачем у даній справі є безпосередньо АТ «ЗНВКІФ «Фенікс» (Відповідач-2), від імені якого наразі діє ТОВ «КУА «Авеню Капітал», а підстави для задоволення позовних вимог до ТОВ «КУА «Будкепітал» як до Відповідача-1 відсутні.

Щодо позовних вимог до АТ «ЗНВКІФ «Фенікс» (Відповідач-2) про розірвання попереднього договору, суд враховує наступне.

Пунктом 7.7 Попереднього договору передбачено, що у разі порушення строку завершення будівництва, зазначеного у цьому Договорі, більше ніж на 12 місяців, або якщо Сторона-1 з власної вини ухиляється від укладення основного договору в строк, передбачений цим Договором, то за вимогою Сторони-2 цей Договір може бути розірваний і Сторона-1 повертає сплачені Стороною-2 кошти протягом 90 робочих днів після розірвання цього Договору та отримання вимоги Сторони-2 про повернення коштів.

Відповідач-2 у відзиві наполягає на тому, що жодною умовою Договору не визначений строк завершення будівництва, а зазначений у підпункті 1.1.1 пункту 1.1 розділу 1 Договору «запланований термін прийняття Будинку в експлуатацію: 31.12.2022 р.» міститься виключно у розділі «Визначення», який не містить зобов`язань Сторін, а лише визначення понять, що вживаються у Договорі, у зв`язку з чим, на думку Відповідача-2, застосування пункту 7.7 Договору є неможливим.

Оцінюючи зазначені доводи Відповідача-2, суд зазначає наступне.

Попередній договір №5897/Р2-3/101 від 01.12.2021 року, як і всі його умови, був розроблений та запропонований Стороною-1, від імені якої діяв Відповідач-1, який є професійним учасником ринку управління активами та інвестиційної діяльності у сфері будівництва. Позивач (Сторона-2), як фізична особа - покупець, не мав реального впливу на зміст та формулювання умов зазначеного договору, що є типовим для правовідносин у сфері інвестування у будівництво житла, де договори укладаються на стандартних умовах, визначених забудовником або інвестиційним фондом.

За таких обставин суд вважає за необхідне застосувати принцип contra proferentem, відповідно до якого сумніви щодо тлумачення умов договору повинні тлумачитися проти тієї сторони, яка склала відповідну умову, тобто проти Відповідача-2.

Зазначений принцип відповідає загальним засадам цивільного законодавства, закріпленим у статті 3 Цивільного кодексу України, зокрема принципам справедливості, добросовісності та розумності, та є загальновизнаним у міжнародній та вітчизняній правовій доктрині. Крім того, частина сьома статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що у разі коли умови договору допускають різне тлумачення, тлумачення здійснюється на користь споживача.

Попередній договір у п. 7.7 містить пряме посилання на «строк завершення будівництва, зазначений у цьому Договорі». Суд констатує, що єдиним часовим орієнтиром, що стосується завершення будівництва та міститься у тексті Договору, є саме «запланований термін прийняття Будинку в експлуатацію: 31.12.2022 р.», визначений у підпункті 1.1.1 Договору.

Довід Відповідача-2 про те, що зазначена дата міститься у розділі «Визначення» і тому не є зобов`язанням сторін, суд вважає непереконливим. Саме Відповідач-2 (Сторона-1) є автором тексту Договору і саме він сформулював пункт 7.7 з посиланням на «строк завершення будівництва, зазначений у цьому Договорі», не конкретизувавши при цьому, про який саме строк йдеться. Якщо Договір не містить окремого чітко визначеного строку завершення будівництва, відмінного від запланованого терміну прийняття будинку в експлуатацію, то саме Відповідач-2 як автор тексту несе ризики такої неоднозначності формулювань.

Позивач, як покупець, підписуючи Попередній договір, обґрунтовано очікував, що під строком завершення будівництва, зазначеним у Договорі, мається на увазі саме дата 31 грудня 2022 року - єдина конкретна дата, наведена у Договорі стосовно завершення будівництва об`єкта. Інше тлумачення фактично позбавляло б Позивача права на розірвання договору за п. 7.7, перетворюючи зазначений пункт на декларативну норму, що суперечить засадам добросовісності та справедливості, визначеним статтею 3 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що станом на момент розгляду справи - 16 лютого 2026 року - будинок не введено в експлуатацію, будівельні роботи фактично не проводяться, а прострочення від запланованої дати прийняття будинку в експлуатацію (31.12.2022) становить більше трьох років, що багаторазово перевищує 12-місячний строк, визначений у п. 7.7 Договору.

Щодо посилань Відповідача-2 на недотримання Позивачем процедури розірвання Договору у зв`язку з ненаправленням вимоги безпосередньо на адресу Відповідача-2, суд зазначає, що зазначена обставина не позбавляє Позивача права на судовий захист та на вирішення питання про розірвання договору у судовому порядку. Право на звернення до суду з вимогою про розірвання договору гарантовано статтями 15, 16 Цивільного кодексу України та статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України, і не може бути обмежене недотриманням досудового порядку, оскільки чинним законодавством обов`язковий досудовий порядок для такої категорії спорів не передбачений. Сама по собі подача позову до суду є достатнім та належним волевиявленням Позивача щодо розірвання договору.

Таким чином, на підставі п. 7.7 Попереднього договору №5897/Р2-3/101 від 01.12.2021 року, враховуючи встановлене судом порушення строку завершення будівництва більш ніж на 12 місяців та належне волевиявлення Позивача щодо розірвання договору, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання зазначеного Попереднього договору.

Щодо вимоги про стягнення з Відповідача-2 сплачених за Договором коштів у розмірі 915 687 грн 50 коп., суд зазначає наступне.

Пунктом 7.7 Попереднього договору прямо передбачено, що у разі розірвання договору за вимогою Сторони-2 Сторона-1 повертає сплачені Стороною-2 кошти протягом 90 робочих днів після розірвання цього Договору та отримання вимоги Сторони-2 про повернення коштів.

Як встановлено судом, Позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, сплативши забезпечувальний авансовий платіж у розмірі 915 687 грн 50 коп. Натомість Відповідач-2 не забезпечив продаж об`єкту у строки, задекларовані в договорі, чим позбавив Позивача того, на що він обґрунтовано розраховував при укладенні Договору.

За таких обставин, з моменту розірвання договору, яким відповідно до частини третьої статті 653 Цивільного кодексу України є набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили, у Відповідача-2 відсутні правові підстави утримувати отримані за Договором грошові кошти. Повернення сплачених коштів у разі розірвання договору прямо передбачено п. 7.7 Попереднього договору, а тому з АТ «ЗНВКІФ «Фенікс» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 915 687 грн 50 коп.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зазначена норма визначає наслідки прострочення саме грошового зобов`язання, тобто зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що за Попереднім договором №5897/Р2-3/101 від 01.12.2021 року основне зобов`язання Відповідача-2 полягало в укладенні основного договору купівлі-продажу квартири та передачі Об`єкта у власність Позивача. Грошове зобов`язання з повернення сплачених Позивачем коштів виникає у Відповідача-2 виключно як наслідок розірвання Попереднього договору відповідно до п. 7.7 Договору.

До моменту розірвання Попереднього договору у Відповідача-2 не існувало грошового зобов`язання перед Позивачем у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України. Сплачені Позивачем кошти мали статус забезпечувального авансового платежу, що згідно з пунктом 2.4 Договору підлягав зарахуванню в рахунок платежів за основним договором у момент його укладення.

Оскільки Попередній договір розривається цим рішенням суду, грошове зобов`язання Відповідача-2 з повернення коштів Позивачу виникає лише з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно, підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України за період, зазначений Позивачем (з 01.01.2023 по 23.01.2025), відсутні, оскільки впродовж зазначеного періоду прострочення грошового зобов`язання Відповідача-2 перед Позивачем не існувало.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 56 672 грн 29 коп. та інфляційних втрат у сумі 161 829 грн 96 коп. слід відмовити.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , а саме: про розірвання Попереднього договору №5897/Р2-3/101 від 01.12.2021 року та стягнення з АТ «ЗНВКІФ «Фенікс» на користь Позивача 915 687 грн 50 коп. сплачених за Договором коштів, та про відмову у задоволенні вимог до ТОВ «КУА «Будкепітал» і вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, з Відповідача-2 - АТ «ЗНВКІФ «Фенікс» - на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за задоволену вимогу немайнового характеру (розірвання договору), 9 156,88 грн за задоволену вимогу майнового характеру (1% від суми задоволених вимог - 915 687,50 грн) та 605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову, що в сукупності становить 9156,988 гривень.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що Позивачем надано докази понесення ним витрат на оплату послуг адвоката Паламарчука Д.Ю. в розмірі 36000 гривень. Враховуючи що ОСОБА_1 заявлені і майнові, і немайнові вимоги, які задоволені частково, компенсація витрат на правничу допомогу обраховується пропорційно компенсованому судовому збору (36000 / 20040,85 * 9156,88) і становить 16448,79 гривень.

Загальна сума судових витрат, які підлягають стягненню з Відповідача-2 на користь Позивача становить 25 605 грн 67 коп.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

1.1.Розірвати попередній договір №5897/Р2-3/101 купівлі-продажу квартири від 01 грудня 2021 року, укладений міжАкціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фенікс», від імені якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будкепітал», та ОСОБА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соболєвою В.Л. та зареєстрований в реєстрі за №3564.

1.2.Cтягнути з Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фенікс» на користь ОСОБА_1 915.687,50 (дев`ятсот п`ятнадцять шістсот вісімдесят сім) гривень 50 копійок.

1.3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

2.Стягнути з Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фенікс» на користьОСОБА_1 судові витрати в розмірі 25605,67 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будкепітал», адреса: м. Київ, вул. Болсуновська, 6, поверх 2, кім. 8, ;

Відповідач-2: Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фенікс», адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, 2А; .

Суддя :