Справа № 522/1199/25-Е
Провадження № 2/522/1343/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Граф», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граф» про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Скибінською Євгенією Сергіївною до обслуговуючого кооперативу «Граф», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граф» про визнання договору недійсним, в якій просить: визнати недійсним договір про надання Послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування від 20 листопада 2020 року, укладений між Обслуговуючим кооперативом «ГРАФ» та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ГРАФ»; стягнути в рівних частках з Обслуговуючого кооперативу «ГРАФ», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГРАФ» на користь ОСОБА_1 , усі судові витрати, а саме 1211,20 грн судовий збір, 80 000,00 грн витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . 20 листопада 2020 року між ОК «Граф» та ОСББ «Граф» укладено договір про надання Послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування. Даний Договір укладено з порушенням Закону України «Про ОСББ», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою КМУ №712, оскільки рішення про передачу будинку на обслуговування ОК «Граф» загальні збори не приймали, з умовами спірного договору мешканців будинку не ознайомлено, якість надання послуг погіршилась, вартість послуг безпідставно завищено, договір за своїм змістом не відповідає вимогам Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, що порушує права позивача - фізичної особи як співвласника багатоквартирного будинку, у зв`язку з чим повинен бути визначений недійсним.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 13 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

12.03.2025 на адресу суду від представника відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граф» - адвоката Борогана Валентина Володимировича надійшли сформовані 11.03.2025 в системі «Електронний суд» письмові пояснення на позовну заяву, відповідно до яких ОСББ «ГРАФ» не погоджується із позовними вимогами, які заявлені позивачем до ОСББ. Зазначив, що позивачем у якості підтвердження своїх позовних вимог надано до суду копію договору про надання Послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування від 20.11.2020, який укладено між відповідачами. З боку ОСББ «Граф» договір було підписано Головою правління Мумжу О.В., який діяв на підставі Статуту ОСББ. ОСББ «Граф» зазначає, що дійсно у листопаді 2020 року головою правління ОСББ «ГРАФ» був ОСОБА_2 , але в ОСББ відсутній оригінал даного договору. Більш того, ні загальних зборів ОСББ, ні засідання правління ОСББ щодо укладання даного договору в ОСББ «ГРАФ» не проводились, тобто голова правління ОСОБА_2 не був уповноважений загальними зборами на підписання цього договору. Таким чином, ОСББ «ГРАФ» вважають, що належним відповідачем по даній справі повинна бути безпосередньо ОСОБА_2 , який на той час виконував обов`язку голови правління ОСББ та підписав спірний договір не маючи на те рішення загальних зборів ОСББ. Питання щодо визначення управителя, укладання з ним договору відносяться до виключної компетенції загальних зборів об`єднання, та не можуть бути передані будь-кому. Оскільки, голова правління ОСББ укладаючи спірний договір, діяв без повноважень на то загальних зборів ОСББ, то і відповідати по даному договору повинен саме ОСОБА_2

Обслуговуючий кооператив «Граф» не скористався правом надання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 16 квітня 2025 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачки - адвокат Скибінська Є.С. у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином. Від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Скибінської Є.С. до суду надійшло клопотання, в якому просить провести судове засідання за її відсутності.

Представник відповідача обслуговуючого кооперативу «Граф» у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином.

Представник відповідача об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граф» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 13 лютого 2026 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою №408976020 від 21.01.2025 (а.с. 11).

20 листопада 2020 року між ОК «Граф» та ОСББ «Граф» укладено договір про надання Послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування.

Згідно пункту 1 Договору, Управитель (ОК «Граф») зобов`язується надати ОСББ (ОСББ «Граф») Послугу з управління та обслуговування багатоквартирного будинку (далі «Послуга»), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (далі «Будинок»), а ОСББ зобов`язується передати Управителю Будинок для управління та обслуговування згідно з вимогами законодавства та умовами цього Договору.

Згідно пункту 3 Договору, Послуга полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання, обслуговування і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території.

Послуга включає:

Утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у раз укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів, забезпечення охорони території та спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечення встановлення та функціонування систем відео-нагляду тощо.

забезпечення належного функціонування інженерних мереж (водопостачання, електропостачання) для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно пункту 11 Договору, розмір щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території та додаткові послуги встановлюються за рішенням Управителя.

Згідно пункту 26 Договору, цей договір діє до 31 грудня 2024 року (а.с. 12 14).

Відповідно до Статуту Об`єднання ОСББ «ГРАФ» є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Об`єднання відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. Об`єднання не несе відповідальності за зобов`язання його членів, як і члени не несуть відповідальності за зобов`язаннями об`єднання.

Метою створення Об?єднання є забезпечення і захист прав співвласників, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів (або внесків) на утримання будинку.

Об?єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності Об?єднання може здійснюватися власними силами Об?єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб?єктів господарювання.

Основними завданнями та предметом його діяльності є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, забезпечення сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання; здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб.

Згідно п. 2 Розділу 3 Статуту Об`єднання, Вищим органом управління Об?єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності Об?єднання.

Згідно п. 3 Розділу 3 Статуту Об`єднання, до виключної компетенції загальних зборів належить, окрім іншого, обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном будинку повністю або частково асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку (а.с. 15 19).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частиною першою статті 15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16ЦК України і загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 ЦК України.

Згідно з частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частинами першою та третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою і шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом установлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 22.10.2024 у справі № 522/13095/22 позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу "Граф" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Обслуговуючого кооперативу «Граф» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 24 148 грн (двадцять чотири тисячі сто сорок вісім гривень) 74 (сімдесят чотири копійок); три відсотки річних у розмірі 482,31 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 508,95 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом про визнання недійсним договору про надання Послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування від 20 листопада 2020 року, позивачка вказує, що задовольняючи частково позовні вимоги суд апеляційної інстанції послався на вказаний договір в якості належного доказу.

Позовна заява, що подана в січні 2025 року, містить загальні посилання на наявність підстав, які на її думку позивача є підставою для визнання договору недійсним, а саме: рішення про передачу будинку на обслуговування ОК «Граф» загальні збори не приймали, з умовами спірного договору мешканців будинку не ознайомлено, якість надання послуг погіршилась, вартість послуг безпідставно завищено, договір за своїм змістом не відповідає вимогам Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, що порушує права позивача - фізичної особи як співвласника багатоквартирного будинку.

У свою чергу, зі змісту мотивувальної частини постанови суду апеляційної інстанції від 22.10.2024 слідує, що між ОК «Граф» та ОСББ «Граф» 10 вересня 2021 року укладено угоду про розірвання договору про надання послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування від 20 листопада 2020 року.

Тобто, станом на час звернення до суду з даним позовом оскаржуваний договір від 20 листопада 2020 року було розірвано у вересні 2021 року.

Обов`язковою умовою задоволення позову про визнання правочину недійсним є встановлення судом факту порушення у зв`язку із його вчиненням прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

При вирішенні позову про визнання недійсним договору враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося (постанова Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 910/8072/20).

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17 зазначено, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тобто, за змістом статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Закон не обмежує коло осіб, які мають право вимагати визнання недійсним оспорюваного правочину лише сторонами. Ними можуть бути будь-які заінтересовані особи, права або охоронювані інтереси яких порушені таким правочином. За визнанням недійсним правочинів до суду звертаються не тільки сторони, а й інші особи, на стані яких негативно відбивається цей правочин, або які з інших причин зацікавлені в його недійсності.

Позов особи, яка не була учасником правочину, про визнання недійсним оспорюваного правочину може бути задоволений лише в тому разі, якщо таким правочином порушено право цієї особи - не учасника правочину, і воно може бути відновлене шляхом повернення сторін цього правочину до первісного стану.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2023 року у справі № 569/19674/19 (провадження № 61-9698св22).

Верховний Суд у постанові від 26.05.2023 у справі №905/77/21 зазначив, що позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину. Окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/ частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 виснувала те, що визнання правочину недійсним не з метою домогтися відновлення власного порушеного права (та/або інтересу) у спосіб реституції, що застосовується між сторонами такого правочину, а з метою створити підстави для подальшого звернення з іншим позовом або преюдиційну обставину чи доказ для іншого судового провадження суперечать завданням господарського (цивільного) судочинства, наведеним у частині 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, визнання актів недійсним без застосування наслідків їх недійсності не є ефективним засобом захисту прав.

Наведені обставини є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову без надання оцінки дійсності умов спірного Договору.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

У зв`язку відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 78-81, 89, 259, 263-267 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Граф», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граф» про визнання договору недійсним, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Юлія КОВТУН