ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 676/3423/25

провадження № 61-14697св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгіон»,

треті особи: ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану адвокатом Ільківим Миколою Миколайовичем, на постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року у складі колегії суддів: Янчук Т. О., Грох Л. М., Ярмолюка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгіон» (далі - ТОВ «Торгіон»), треті особи: ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп»), про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка та батька, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Свої вимоги обгрунтовували тим, що 26 листопада 2024 року на вулиці Крип`якевича, 3 в місті Кам`янець-Подільському сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), під час якої ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «MAN»,реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 31 березня 2025 року ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті286 КК України, та призначено йому покарання.

ОСОБА_1 є дружиною загиблого, а ОСОБА_6 та ОСОБА_3 - його доньками. Внаслідок втрати чоловіка та батька відповідно вони зазнали моральної шкоди.

Зокрема, загибель чоловіка, з яким разом прожили 50 років, стала для ОСОБА_1 величезним ударом, що спричинив глибокі моральні та психологічні страждання, призвела до відчуття непоправної втрати, воназалишилася без надійної опори та підтримки, повинна самостійно долати всі труднощі, які раніше вирішували разом. Погіршився психологічний стан, перенесла сильний стрес, депресію, емоційну порожнечу та самотність. Погіршилось її фізичне здоров`я, втратила сон, апетит. Крім того, зазнала матеріальні труднощі.

Для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втрата батька стала глибокою психологічною травмою,вони втратили найдорожчу людину, після трагедії відчувають глибокий емоційний біль, депресію та відчай. Смерть батька негативно вплинула на їх психологічний стан, повсякденне життя, роботу, соціальні контакти.

Оскільки на час скоєння ДТП ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Торгіон» та виконував свої трудові обов`язки, то згідно чинного законодавства, моральна шкода,завдана позивачам, відшкодовується роботодавцем обвинуваченого.

На дату ДТП відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування № 224042967 у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп». Страхове відшкодування (моральну шкоду) ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» сплатило потерпілим у позасудовому порядку, у сумі 32 000,00 грн кожному з позивачів, на загальну суму 96 000,00 грн.

Позивачі зазначали, що страховик відшкодував лише частину моральної шкоди, проте розмір такої шкоди, заподіяної втратою чоловіка та батька, значно перевищує ліміт відповідальності страховика.

Враховуючи глибину і тривалість моральних страждань, із урахуванням вимог розумності та справедливості, позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 по 1 000 000,00 грн кожному на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Торгіон» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 500 000,00 грн та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «Торгіон» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 500 000,00 грн та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «Торгіон» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 500 000,00 грн та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Решту позовних вимог залишено без задоволення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що ОСОБА_4 , як винна особа в ДТП, перебував у трудових відносинах на час дорожньо-транспортної події з ТОВ «Торгіон», а тому спричинена смертю чоловіка та батька позивачів моральна шкода має буди відшкодована роботодавцем ТОВ «Торгіон».

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд урахував, що передчасна смерть чоловіка та батька позивачів спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих і глибоких душевних страждань. Ураховуючи заперечення відповідача та матеріальний стан третьої особи, який не працює, опікується непрацездатною матір`ю-інвалідом та часткове відшкодування коштів позивачам, суд дійшов висновку про стягнення по 500 000,00 грн кожному з позивачів.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року, за наслідками розгляду апеляційної скарги ТОВ «Торгіон», рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2025 року змінено в частині розміру моральної шкоди та судових витрат.

Стягнуто з ТОВ «Торгіон» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану смертю чоловіка внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, в розмірі 200 000,00 грн та 4 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ТОВ «Торгіон» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану смертю батька внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, в розмірі 200 000,00 грн та 4000,00 грн витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ТОВ «Торгіон» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану смертю батька внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, в розмірі 200 000,00 грн та 4000,00 грн витрат на правову допомогу.

Компенсовано ТОВ «Торгіон» за рахунок держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 15 267,08 грн.

Апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду, що позивачі пережили сильні емоційно-психологічні страждання, які спричинили порушення (зміну) звичайного ритму їхнього життя, змушені докладати певних зусиль для відновлення свого порушеного права, а, враховуючи їхній супутній емоційний стан, відновлення порушеного права для них пов`язано із душевними стражданнями.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої моральної шкоди, апеляційний суд виходив із того, що визначений судом першої інстанції в розмір моральної шкоди є завищеним та надмірним для відповідача. З огляду на здійсненні страхові відшкодування страховою компанією, в тому числі за згодою позивачів відшкодування моральної шкоди було здійснено у зменшеному розмірі і на рахунок отримувача ТОВ «ЮК «Центр Автовиплат Поліс», нещасний випадок стався внаслідок необережної форми вини працівника відповідача ОСОБА_4 , ураховуючи поведінку самого ОСОБА_4 , який теж застосовував заходи щодо відшкодування потерпілим спричиненої моральної шкоди, ураховуючи принципи розумності, справедливості та співмірності, а також те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення, апеляційний суд визначив розмір моральної шкоди по 200 000,00 грн кожній із потерпілих.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

20 листопада 2025 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Ільків М. М. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження постанови апеляційного суду заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційні скарги

Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору.

Заявник зазначає, що розмір моральної шкоди, передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: 12 мінімальних заробітних плат у випадку смерті потерпілого, не є достатнім для належного відшкодування заподіяної потерпілим моральної шкоди. Відтак, різницю між фактичним розміром моральної шкоди і страховою виплатою у розмірі, визначеному цим Законом (1 032 000,00 грн - 32 000,00 грн = 1 000 000,00 грн) позивачі заявили до роботодавця водія транспортного засобу - ТзОВ «Торгіон». Суд апеляційної інстанції не мотивував підстави для зменшення розміру моральної шкоди, завданої потерпілим кримінальним правопорушенням.

Суд апеляційної інстанції не дослідив усіх обставин справи, не врахував того, що у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація чи докази відшкодування засудженим моральної шкоди потерпілим.

Доводи інших учасників справи

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу № 676/3423/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгіон», треті особи: ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка та батька, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Матеріали справи № 676/3423/25 надійшли до Верховного Суду.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Суди встановили, що 26 листопада 2024 року на вулиці Крип`якевича, 3 в місті Кам`янець-Подільському ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «MAN», реєстраційний НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.

ОСОБА_1 є дружиною загиблого ОСОБА_5 , а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - його доньками.

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 31 березня 2025 року ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки. У відповідності до статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 роки.

На час скоєння ДТП ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Торгіон».

10 січня 2025 року представник позивачів в особі директора ТОВ «ЮК «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» звернувся до ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна іншуранс груп» з заявою про виплату страхового відшкодування на користь: ОСОБА_1 - 32 000,00 грн моральної шкоди та 288 000,00 грн відшкодування на утримання; ОСОБА_2 - 32 000,00 грн моральної шкоди; ОСОБА_3 - 32 000,00 грн моральної шкоди та 18 451,00 грн витрат на поховання, всього в межах страхового ліміту на загальну суму 320 000,00 грн.

Відповідно до договору про врегулювання страхового випадку від 28 січня 2025 року, укладеного між ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс груп» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах яких діє уповноважена особа ТОВ «ЮК «Центр Автовиплат Поліс»: страховик провів розрахунки по страховій справі за витрати на поховання та моральну шкоду у розмірі 114 451,00 грн; заявник частково відмовився від вимоги у розмірі 11 445,10 грн; за платіжною інструкцію від 06 лютого 2025 року страховою компанією перераховано отримувачу ТОВ «Юридична компанія «Центр Автовиплат Поліс»103 005,90 грн.

Згідно з договором про врегулювання страхового випадку від 20 лютого 2025 року, укладеного між ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс груп» та ОСОБА_1 , в інтересах яких діє уповноважена особа ТОВ «ЮК «Центр Автовиплат Поліс»: встановлений розрахунок по страховій справі за відшкодування на утримання по втраті годувальника у розмірі 205 549,00 грн; заявник частково відмовився від вимог в розмірі 20 554,90 грн від суми, яка зазначена в пункті 2.2. договору і не буде здійснювати будь-яких заходів щодо стягнення цих коштів за умови отримання протягом семи робочих днів з дня підписання цього договору страхового відшкодування у розмірі 184 994,10 грн; згідно платіжної інструкції від 26 лютого 2025 року страховою компанією перераховано отримувачу ТОВ «ЮК «Центр Автовиплат Поліс» 184 994,10 грн.

Згідно з розпискою за підписом ОСОБА_3 від 18 грудня 2024 року остання отримала від ОСОБА_4 відшкодування завданої шкоди у зв`язку з похованням батька, витрати, які не підтверджені чеками та квитанціями, в розмірі 1 000,00 євро.

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Підставою касаційного оскарження постанови апеляційного суду заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Предметом касаційного оскарження у цій справі є постанова апеляційного суду в частині стягнутого судом на користь позивачів розміру моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою розуміють втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Водночас суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 червня 2020 року у справі № 439/1213/18 (провадження № 61-8734св19), від 05 серпня 2020 року у справі № 439/1218/18 (провадження № 61-11853св18), від 08 жовтня 2025 року у справі № 753/16824/18 (провадження № 61-5644св24).

Врахувавши наведені вище вимоги закону, оцінивши характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, позивачами, які втратили чоловіка та батька, неможливість поновити попереднє становище внаслідок його загибелі, а також істотність вимушених змін у їх житті і наслідків, що настали та негативно позначилися на їх моральному стані, суд апеляційної інстанції, керуючись вимогами розумності, виваженості та справедливості, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000,00 грн кожному із позивачів є достатнім, співмірним та справедливим, хоча і має суто умовний вираз, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження апеляційним судом із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Апеляційний суд правильно застосував норми матеріального права у спірних правовідносинах та не допустила порушень норм процесуального права, які б давали підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, тому доводи касаційної скарги з цього приводу є безпідставними.

Доводи касаційної скарги позивачів щодо необґрунтовано заниженого розміру моральної шкоди колегія суддів відхиляє, з огляду на таке.

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19, провадження № 14-24цс21).

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її безпідставного збагачення.

Таким чином, розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.

Апеляційний суд, правильно визначившись із характером спірних правовідносин, підставами для відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, надавши належну правову оцінку обставинам завдання шкоди, а також глибині моральних страждань, завданих позивачам у зв`язку зі смертю найближчої їм людини, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивачів відшкодування моральної шкоди, яку визначили у розмірі 200000,00 грн на кожного позивача.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

Колегія суддів відхиляє посилання в касаційній скарзі на неврахування судом висновків, викладених Верховним Судом в постановах, що зазначені заявником в касаційній скарзі, оскільки висновки у цих справах і у справі, що переглядається, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст спірних правовідносин, є різними, у зазначених справах суди виходили з конкретних обставин та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

Оскільки суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, а порушень норм процесуального права Верховний Суд не встановив, колегія суддів виснує про відсутність підстав для формування нового висновку у справі, яка переглядається, враховуючи наявність висновків Верхового Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, яким судове рішення апеляційного суду відповідає.

Інші аргументи касаційної скарги також не спростовують висновків апеляційного суду та не дають підстав вважати, що апеляційний суд порушив норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, по своїй суті зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, які не були встановлені судом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/1 б-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову апеляційного суду - залишити без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цій справі оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400,401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану адвокатом Ільківим Миколою Миколайовичем, залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун