провадження № 2/208/997/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Похваліта С.М., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту (необліковану) електричну енергію, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» звернувся до Заводського районного суду міста Кам`янського з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту (необліковану) електричну енергію.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про її направлення за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, тощо.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 2/1519/8500/11.

Як роз`яснено п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до матеріалів позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту (необліковану) електричну енергію, що утворилася за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 2797/0/15-24 від 24.09.2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області шляхом їх передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра (до перейменування - Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська) з 07.10.2024 року.

Отже, дана позовна заява не підсудна Заводському районному суду міста Кам`янського.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщосправа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вказану позовну заяву необхідно передати для розгляду за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 30, 31, 353, 354, 378 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Матеріали № 208/15948/25 за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту (необліковану) електричну енергію передати за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра.

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена до Дніпровського Апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С. М. Похваліта