Дата документу 09.02.2026
Справа № 501/5318/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідачів:

Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

предмет та підстави позову: про визнання права власності, виділення в натурі у власність в самостійний об`єкт нерухомості майна, припинення права спільної часткової власності на житловий будинок,

учасники справи в судове засідання не з`явились

ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності, виділення в натурі у власність в самостійний об`єкт нерухомості майна, припинення права спільної часткової власності на житловий будинок, згідно якого просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_5 , право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у складі приміщень, будівель та споруд: передпокою 1-1 площею 3,8 кв.м., коридору 1-2 площею 11,8 кв.м., кухні 1-3 площею 9,6 кв.м., санвузла 1-4 площею 6,3 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 16,7 кв.м., житлової кімнати 1-6 площею 10,8 кв.м., житлової кімнати 1-7 площею 13,1 кв.м., коридору 1-8 площею 4,6 кв.м., кухні 1-9 площею 14,8 кв.м., санвузла 1-10 площею 4,9 кв.м., котельні 1-11 площею 1,8 кв.м., коридору 1-12 площею 3,9 кв.м., житлової кімнати 1-13 площею 11,1 кв.м., житлової кімнати 1-14 площею 16,4 кв.м. (загальною площею 129,6 кв.м., житловою площею 68,1 кв.м.); гаражу літ. «Г», сараю літ. «Е», майстерні літ. «И», навісу літ. «М», погребу літ. «Н», споруд № 3-8, І;

- виділити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в натурі у власність в самостійний об`єкт нерухомого майна 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у складі приміщень, будівель та споруд: передпокою 1-1 площею 3,8 кв.м., коридору 1-2 площею 11,8 кв.м., кухні 1-3 площею 9,6 кв.м., санвузла 1-4 площею 6,3 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 16,7 кв.м., житлової кімнати 1-6 площею 10,8 кв.м., житлової кімнати 1-7 площею 13,1 кв.м., коридору 1-8 площею 4,6 кв.м., кухні 1-9 площею 14,8 кв.м., санвузла 1-10 площею 4,9 кв.м., котельні 1-11 площею 1,8 кв.м., коридору 1-12 площею 3,9 кв.м., житлової кімнати 1-13 площею 11,1 кв.м., житлової кімнати 1-14 площею 16,4 кв.м. (загальною площею 129,6 кв.м., житловою площею 68,1 кв.м.); гаражу літ. «Г», сараю літ. «Е», майстерні літ. «И», навісу літ. «М», погребу літ. «Н», споруд № 3-8, І;

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5

Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 Чорноморською державною нотаріальною конторою Одеської області відкрита спадкова справа № 271/2025, до складу спадкового майна входить 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є рідною дочкою померлої ОСОБА_5 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/5 частки зазначеного житлового будинку позивачу відмовлено та надано повідомлення № 1290/01-16 від 11.11.2025 щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, а також рекомендовано звернутись до суду з метою визнання права власності на спадкове майно.

Померлій ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.2001, зареєстрованого в Іллічівському БТІ 26.12.2001, належали 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

1/5 частка вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1-769 від 20.11.2024.

Згідно наявної у позивача інформації, інші 2/5 частки вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами, на підставі свідоцтва про право власності від 05.05.2003 року, належали покійному ОСОБА_6 (батько відповідачів), померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті його дочки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (відповідачі) фактично прийняли спадщину, але досі не оформили спадкових прав документально. Після смерті ОСОБА_6 за заявою його сина ОСОБА_2 . Чорноморською міською державною нотаріальною конторою Одеської області заведена спадкова справа № 187/2020.

За свого життя, з метою покращення умов проживання, спадкодавцем покійною ОСОБА_5 , в належній їй частині житлового будинку проведена реконструкція.

У зв`язку з тим, що реконструкцію виконано без відповідного дозволу, який надає право виконання будівельних робіт, та без належно затвердженого проєкту, вона, відповідно до ст.376 ЦК України, вважається самочинною, а тому позивач має перешкоди в отриманні у спадщину завершеного будівництвом об`єкта, введенні його в експлуатацію та у реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно.

Самочинно реконструйована ОСОБА_5 частина житлового будинку розташована на земельній ділянці площею 0,0639 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :05:012:0132, яка знаходилась у її приватній власності за адресою: АДРЕСА_1 , використовується за цільовим призначенням, права інших осіб не порушує.

На сьогодні триває процес нотаріального оформлення спадкових прав позивача ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку.

За таких обставин позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Представник відповідача Чорноморської міської ради Одеської області 15.12.2026 надав до суду відзив на позов, проти задоволення позову не заперечував, просив суд розглядати справу без його участі.

Інші відповідачі відзиву на позов не надали, 28.01.2026 надали до суду заяви про визнання позову, проти задоволення позову не заперечували, просили суд розглядати справу без їх участі.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматичного розподілу від 24.11.2025 матеріали справи розподілено на розгляд судді Петрюченко М.І. (а.с.440).

Ухвалою суду від 08.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с.50-51).

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій підтримав в повному обсязі позовні вимоги, розгляд справи просить провести без його участі (а.с.193).

Представник відповідача Чорноморської міської ради Одеської області 15.12.2026 надав до суду відзив на позов, проти задоволення позову не заперечував, просив суд розглядати справу без його участі (а.с.56).

Інші відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали заяви в яких просять розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі (а.с.163-176).

Відповідно до положень ст.200 ЦПК України суд може ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнала, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , про що 13.05.2025 складено відповідний актовий запис про смерть за № 494, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть НОМЕР_2 , видане 13.05.2025 Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.12).

Після її смерті 14.10.2025 Чорноморською державною нотаріальною конторою Одеської області відкрита спадкова справа №271/2025, до складу спадкового майна входить 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією нотаріальної справи, наявної в матеріалах даної цивільної справи (а.с.64-115).

ОСОБА_1 є рідною дочкою померлої ОСОБА_5 та спадкоємицею за законом після смерті матері (а.с.14, 112-113).

У видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/5 частки зазначеного житлового будинку позивачу відмовлено та надано повідомлення № 1290/01-16 від 11.11.2025 щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, а також рекомендовано звернутись до суду з метою визнання права власності на спадкове майно (а.с.15).

Померлій ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.2001, зареєстрованого в Іллічівському БТІ 26.12.2001, належали 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

1/5 частка вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1-769 від 20.11.2024, копія якого є в матеріалах даної цивільної справи (а.с.174).

Згідно наявної у позивача інформації, інші 2/5 частки вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами, на підставі свідоцтва про право власності від 05.05.2003 року, належали покійному ОСОБА_6 (батько відповідачів), померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після його смерті його дочки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (відповідачі) фактично прийняли спадщину, але досі не оформили спадкових прав документально. Після смерті ОСОБА_6 за заявою його сина ОСОБА_2 . Чорноморською міською державною нотаріальною конторою Одеської області заведена спадкова справа № 187/2020 (а.с.116-162).

Вказані доводи не спростовано відповідачами, вони визнали позов.

За свого життя, з метою покращення умов проживання, спадкодавцем покійною ОСОБА_5 , в належній їй частині житлового будинку проведена реконструкція.

У зв`язку з тим, що реконструкцію було виконано без відповідного дозволу, який надає право виконання будівельних робіт, та без належно затвердженого проєкту, вона, відповідно до ст.376 ЦК України, вважається самочинною, а тому позивач має перешкоди в отриманні у спадщину завершеного будівництвом об`єкта, введенні його в експлуатацію та у реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно, що підтверджується копією листа державного нотаріуса ввід 26.11.2025 (а.с.114).

Самочинно реконструйована ОСОБА_5 частина житлового будинку розташована на земельній ділянці площею 0,0639 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :05:012:0132, яка знаходилась у її приватній власності за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.94-102, 103-107), використовується за цільовим призначенням, права інших осіб не порушує.

Відповідно до технічного паспорту, 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які належали померлій ОСОБА_5 , фактично складаються з наступних приміщень, будівель та споруд: передпокою 1-1 площею 3,8 кв.м., коридору 1-2 площею 11,8 кв.м., кухні 1-3 площею 9,6 кв.м., санвузла 1-4 площею 6,3 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 16,7 кв.м., житлової кімнати 1-6 площею 10,8 кв.м., житлової кімнати 1-7 площею 13,1 кв.м., коридору 1-8 площею 4,6 мкв.м., кухні 1-9 площею 14,8 кв.м., санвузла 1-10 площею 4,9 кв.м., котельні 1-11 площею 1,8 кв.м., коридору 1-12 площею 3,9 кв.м., житлової кімнати 1-13 площею 11,1 кв.м., житлової кімнати 1-14 площею 16,4 кв.м. (загальною площею 129,6 кв.м., житловою площею 68,1 кв.м.); гаражу літ. «Г», сараю літ. «Е», майстерні літ. «И», навісу літ. «М», погребу літ. «Н», споруд № 3-8, І (а.с.84-86, 87-93).

Відповідно до висновку експерта №1096/2025 від 04.02.2026 (а.с.178-192)

- за результатами проведеного дослідження встановлено, що досліджувана частина житлового будинку літ «А» з прибудовами літ. «а», «А2», «а4», гаражем літ «Г», сарєм літ «Е», майстернею літ. «И», навісом літ. «М», погребом літ. «Н» за адресою: АДРЕСА_1 ( в межах земельної ділянки кадастровий номер :05:012:0132) відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва;

- враховуючи існуюче об`ємно-планувальне рішення, площі приміщень, при дотриманні вимог діючих нормативно-правових актів у галузі будівництва, тощо можливо виділити в натурі у власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в самостійний об`єкт нерухомого майна 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у складі приміщень, будівель та споруд: передпокою 1-1 площею 3,8 кв.м., коридору 1-2 площею 11,8 кв.м., кухні 1-3 площею 9,6 кв.м., санвузла 1-4 площею 6,3 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 16,7 кв.м., житлової кімнати 1-6 площею 10,8 кв.м., житлової кімнати 1-7 площею 13,1 кв.м., коридору 1-8 площею 4,6 кв.м., кухні 1-9 площею 14,8 кв.м., санвузла 1-10 площею 4,9 кв.м., котельні 1-11 площею 1,8 кв.м., коридору 1-12 площею 3,9 кв.м., житлової кімнати 1-13 площею 11,1 кв.м., житлової кімнати 1-14 площею 16,4 кв.м. (загальною площею 129,6 кв.м., житловою площею 68,1 кв.м.); гаражу літ. «Г», сараю літ. «Е», майстерні літ. «И», навісу літ. «М», погребу літ. «Н», споруд № 3-8, І.

ІV. Оцінка Суду.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у сторін права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на майно, яке є об`єктом спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.178 ЦК України, об`єкти цивільних прав можуть переходити від однієї особи до іншої в порядку спадкування, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України), після відкриття спадщини (ст.1220 ЦК України) та належить спадкоємцеві (ст.1268 ЦК України).

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7«Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.201 у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Як передбачено підпунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В силу п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Виходячи із змісту ст.392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до п.3.1 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідною дочкою померлої ОСОБА_5 та спадкоємецею за законом після смерті матері (а.с.14).

У видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/5 частки зазначеного житлового будинку позивачу відмовлено та надано повідомлення № 1290/01-16 від 11.11.2025 щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, а також рекомендовано звернутись до суду з метою визнання права власності на спадкове майно (а.с.15).

Померлій ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.2001, зареєстрованого в Іллічівському БТІ 26.12.2001, належали 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

1/5 частка вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1-769 від 20.11.2024, копія якого є в матеріалах даної цивільної справи (а.с.174).

Згідно наявної у позивача інформації, інші 2/5 частки вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами, на підставі свідоцтва про право власності від 05.05.2003 року, належали покійному ОСОБА_6 (батько відповідачів), померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті його дочки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (відповідачі) фактично прийняли спадщину, але досі не оформили спадкових прав документально. Після смерті ОСОБА_6 за заявою його сина ОСОБА_2 . Чорноморською міською державною нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа № 187/2020.

Вказані доводи не спростовано відповідачами, вони визнали позов.

За свого життя, з метою покращення умов проживання, спадкодавцем покійною ОСОБА_5 , в належній їй частині житлового будинку проведена реконструкція.

У зв`язку з тим, що реконструкцію виконано без відповідного дозволу, який надає право виконання будівельних робіт, та без належно затвердженого проєкту, вона, відповідно до ст.376 ЦК України, вважається самочинною, а тому позивач має перешкоди в отриманні у спадщину завершеного будівництвом об`єкта, введенні його в експлуатацію та у реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно.

Самочинно реконструйована ОСОБА_5 частина житлового будинку розташована на земельній ділянці площею 0,0639 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :05:012:0132, яка знаходилась у її приватній власності за адресою: АДРЕСА_1 , використовується за цільовим призначенням, права інших осіб не порушує.

Відповідно до технічного паспорту, 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які належали померлій ОСОБА_5 , фактично складаються з наступних приміщень, будівель та споруд: передпокою 1-1 площею 3,8 кв.м., коридору 1-2 площею 11,8 кв.м., кухні 1-3 площею 9,6 кв.м., санвузла 1-4 площею 6,3 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 16,7 кв.м., житлової кімнати 1-6 площею 10,8 кв.м., житлової кімнати 1-7 площею 13,1 кв.м., коридору 1-8 площею 4,6 мкв.м., кухні 1-9 площею 14,8 кв.м., санвузла 1-10 площею 4,9 кв.м., котельні 1-11 площею 1,8 кв.м., коридору 1-12 площею 3,9 кв.м., житлової кімнати 1-13 площею 11,1 кв.м., житлової кімнати 1-14 площею 16,4 кв.м. (загальною площею 129,6 кв.м., житловою площею 68,1 кв.м.); гаражу літ. «Г», сараю літ. «Е», майстерні літ. «И», навісу літ. «М», погребу літ. «Н», споруд № 3-8, І.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Той факт, що зазначене нерухоме майно належало померлому на законних підставах, підтверджується наведеними документами.

Відповідно до змісту ст.1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов`язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Таким чином, виникла ситуація, за якої спадкоємець не може набути право власності на зазначене майно в порядку спадкування через нотаріальну контору та отримати на нього свідоцтво про право на спадщину.

За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку про задоволення вимог в цій частині.

Щодо вимоги про виділення в натурі нерухомого майна, суд керується наступним.

Згідно ст.364 ЦК України співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.3 ст.367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інші співвласники перешкоджають йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такі співвласники мають право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Відповідно до висновку експерта №1096/2025 від 04.02.2026 (а.с.178-192)

- за результатами проведеного дослідження встановлено, що досліджувана частина житлового будинку літ «А» з прибудовами літ. «а», «А2», «а4», гаражем літ «Г», сарєм літ «Е», майстернею літ. «И», навісом літ. «М», погребом літ. «Н» за адресою: АДРЕСА_1 ( в межах земельної ділянки кадастровий номер :05:012:0132) відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва;

- враховуючи існуюче об`ємно-планувальне рішення, площі приміщень, при дотриманні вимог діючих нормативно-правових актів у галузі будівництва, тощо можливо виділити в натурі у власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в самостійний об`єкт нерухомого майна 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у складі приміщень, будівель та споруд: передпокою 1-1 площею 3,8 кв.м., коридору 1-2 площею 11,8 кв.м., кухні 1-3 площею 9,6 кв.м., санвузла 1-4 площею 6,3 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 16,7 кв.м., житлової кімнати 1-6 площею 10,8 кв.м., житлової кімнати 1-7 площею 13,1 кв.м., коридору 1-8 площею 4,6 кв.м., кухні 1-9 площею 14,8 кв.м., санвузла 1-10 площею 4,9 кв.м., котельні 1-11 площею 1,8 кв.м., коридору 1-12 площею 3,9 кв.м., житлової кімнати 1-13 площею 11,1 кв.м., житлової кімнати 1-14 площею 16,4 кв.м. (загальною площею 129,6 кв.м., житловою площею 68,1 кв.м.); гаражу літ. «Г», сараю літ. «Е», майстерні літ. «И», навісу літ. «М», погребу літ. «Н», споруд № 3-8, І.

Враховуючи, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, частка об`єкту може бути виділена в натурі, проте спадкоємець не оформив своє право власності на 2/5 часток житлового будинку, що унеможливлює виділення частки житлового будинку у позасудовому порядку, тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

Керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності, виділення в натурі у власність в самостійний об`єкт нерухомості майна, припинення права спільної часткової власності на житловий будинок задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_5 , право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у складі приміщень, будівель та споруд: передпокою 1-1 площею 3,8 кв.м., коридору 1-2 площею 11,8 кв.м., кухні 1-3 площею 9,6 кв.м., санвузла 1-4 площею 6,3 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 16,7 кв.м., житлової кімнати 1-6 площею 10,8 кв.м., житлової кімнати 1-7 площею 13,1 кв.м., коридору 1-8 площею 4,6 кв.м., кухні 1-9 площею 14,8 кв.м., санвузла 1-10 площею 4,9 кв.м., котельні 1-11 площею 1,8 кв.м., коридору 1-12 площею 3,9 кв.м., житлової кімнати 1-13 площею 11,1 кв.м., житлової кімнати 1-14 площею 16,4 кв.м. (загальною площею 129,6 кв.м., житловою площею 68,1 кв.м.); гаражу літ. «Г», сараю літ. «Е», майстерні літ. «И», навісу літ. «М», погребу літ. «Н», споруд № 3-8, І.

Виділити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в натурі у власність в самостійний об`єкт нерухомого майна 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у складі приміщень, будівель та споруд: передпокою 1-1 площею 3,8 кв.м., коридору 1-2 площею 11,8 кв.м., кухні 1-3 площею 9,6 кв.м., санвузла 1-4 площею 6,3 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 16,7 кв.м., житлової кімнати 1-6 площею 10,8 кв.м., житлової кімнати 1-7 площею 13,1 кв.м., коридору 1-8 площею 4,6 кв.м., кухні 1-9 площею 14,8 кв.м., санвузла 1-10 площею 4,9 кв.м., котельні 1-11 площею 1,8 кв.м., коридору 1-12 площею 3,9 кв.м., житлової кімнати 1-13 площею 11,1 кв.м., житлової кімнати 1-14 площею 16,4 кв.м. (загальною площею 129,6 кв.м., житловою площею 68,1 кв.м.); гаражу літ. «Г», сараю літ. «Е», майстерні літ. «И», навісу літ. «М», погребу літ. «Н», споруд № 3-8, І.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Чорноморського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко