Справа № 161/8289/25 Провадження №22-з/802/7/26 Головуючий у 1 інстанції:
Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 січня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Данилюк В. А., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи дане рішення суду незаконним та необґрунтованим, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 15 грудня 2025 року за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 було відкрито апеляційне провадження у даній справі.

02 січня 2026 року Волинським апеляційним судом постановлено ухвалу про закінчення підготовки та призначення справи до розгляду в суді апеляційної інстанції на 10 год. 00 хв. 03 лютого 2026 року.

26 січня 2026 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про відвід головуючого судді апеляційного суду Осіпука В. В.. Відвід мотивовано тим, що саме цей суддя приймав участь у розгляді іншої цивільної справи, в якій вона була стороною спору і де на її думку було ухвалено незаконне рішення, що викликає у неї недовіру та сумніви у неупередженості вказаного судді.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 27 січня 2026 року заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Осіпука Василя Васильовича передано для визначення в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід та не входить до складу суду, що розглядає справу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2026 року суддю Данилюк В. А. визначено суддею, який буде вирішувати питання про відвід у цій справі.

Частиною 1 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Керуючись ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За змістом Глави 3 Розділу І ЦПК України відвід може бути заявлено судді або складу суду, який розглядає справу.

У своїй заяві позивач ОСОБА_1 підставою для відводу судді Осіпука В. В. вказала, що саме цей суддя приймав участь у розгляді іншої цивільної справи, в якій вона була стороною спору і де на її думку було ухвалено незаконне рішення, що викликає у неї недовіру та сумніви у неупередженості вказаного судді.

Доводи заяви про відвід судді Осіпука В. В. є необґрунтованими, оскільки заявлений відвід не ґрунтується на вимогах ст. 36 ЦПК України.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Інших правових підстав для відводу судді Осіпука В. В. від розгляду цієї справи позивач не наводить.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року зазначив, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Заявником не зазначено обставин, які б свідчили про порушення об`єктивного чи суб`єктивного критеріїв, та не спростовано презумпцію безсторонності судді Осіпука В. В..

Подана заява про відвід не містить посилань на конкретні факти, що можуть викликати легітимні сумніви в неупередженості судді при розгляді цієї справи.

Незгода з процесуальними рішеннями у інших справах не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

З урахуванням наведених обставин доходжу висновку про необґрунтованість заявленого відводу та необхідність відмови у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Осіпука В. В..

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 258, 260, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2025 року.

Справу передати головуючому-судді колегії, визначеній протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Волинського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя