_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/1947/26
Провадження № 2-о/947/118/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Петрової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту належності трудової книжки,

ВСТАНОВИВ :

14 січня 2026 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування заяви зазначала, що 29.09.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за призначенням пенсії. Зазначає, що супровідним листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.10.2025 № 1500-0217-8/168088 їй направлено рішення заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 06.10.2025 № 74 про відмову у призначенні пенсії та виписку з ЕПС (роздруківку стажу). Рішенням заявниці відмовлено у призначенні пенсії та не зараховано трудовий стаж в період з 17.09.1986 по 18.09.1989 та з 09.10.1989 по 31.08.1994. Стверджує, що підставою відмови у зарахуванні вищевказаного періоду стажу вказано, що виправлення у трудовій книжці її дати народження завірене не належним чином. Таким чином, заінтересованою особою не визнано належність ОСОБА_1 трудової книжки та вона звертається до суду з відповідною заявою.

Ухвалою судді від 16.01.2026 року відкрито окреме провадження по цій цивільній справі та призначено судове засідання на 12.02.2026 року на 12.00 год.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судове засідання, призначене на 12.02.2026 року сторони не з`явилися, повідомлені належним чином.

Заявник ОСОБА_1 звернулась до канцелярії суду з заявою про розгляд справи за ъъ відсутності, підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, звернувся через систему «Електронний суд» з заявою про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 29.09.2025 року ОСОБА_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначенням пенсії.

Електронною автоматизованою системою Пенсійного фонду, за екстериторіальним принципом, заяву направлено на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Супровідним листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.10.2025 № 1500-0217-8/168088 ОСОБА_1 направлено рішення заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 06.10.2025 № 74 про відмову у призначенні пенсії та виписку з ЕПС (роздруківку стажу).

Зазначеним рішенням № 74 від 06.10.2025, за результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховані періоди трудової діяльності (з 17.09.1986 по 18.09.1989, з 09.10.1989 по 31.08.1994) згідно трудової книжки ( НОМЕР_1 ), титульна сторінка якої містить виправлення дати народження заявниці, не завірене належним чином.

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 , яка міститься в матеріалах справи, змінено прізвище з заявниці з дошлюбного « ОСОБА_2 » на шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ». Також у трудовій книжці виправлено технічну описку в даті народження заявниці: замість помилково зазначеного року народження 1985 рік, виправлено на вірний 1965 рік.

Пунктом 2.13. Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої спільним наказом Міністерства Праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 р. № 58 визначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно матеріалів справи, на титульній стороні трудової книжки НОМЕР_1 Одеським закладом дошкільної освіти дитячим садком № 128 Одеської міської ради, , вказано про внесення відповідних змін щодо дати народження та прізвища, у записі міститься посилання на паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 07.08.1996. Зміни завірено підписом директора та печаткою закладу.

Факт зміни прізвища заявниці з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 від 30.08.1986 року, паспортом громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 07.08.1996, де на сторінці 10 зроблено відмітку про укладення шлюбу з ОСОБА_4 , реєстраційним номером карткою платника податків заявниці.

Отже, зроблені у трудовій книжці НОМЕР_1 виправлення відповідають іншими документам, наданим заявницею, а саме відомостям, що містяться у паспорті, свідоцтві про народження, реєстраційному номері облікової картки платника податків заявниці.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до ст. 293 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови за № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами.

Суд розглядає справи про встановлення факту, згідно до ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України, щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК (за Кодексом 2004 р.) Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт.

Проаналізувавши п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, щодо її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документів, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану, тощо).

З наданих заявником доказів вбачається, що доводи є законними та обґрунтованими.

Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та об`єктивно, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню та необхідно встановити факт належності документу ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту належності трудової книжки, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКПП НОМЕР_4 , трудової книжки НОМЕР_5 , дата заповнення (початку ведення) 29.10.1986, Ясли-Сад № 197 Малиновського райвідділу народної освіти Одеси УССР.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Куриленко