ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/733/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Шаповалової К.В.

за участю секретаря судових засідань Давидюк В.О.

представника позивача Дегтярьової О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Анни Ахматової 22" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги -

В С Т А Н О В И В

у жовтні 2025 року ОСББ "Анни Ахматової 22" звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що ОСББ "Анни Ахматової 22" є управителем будинку по АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку. У зв`язку із несплатою ОСОБА_1 коштів за утримання будинку та прибудинкової території у період з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2025 року у нього утворилася заборгованість, яка разом із інфляційною складовою та 3% річних від суми боргу складає 31 059, 73 грн. Окрім того, позивач просить суд стягнути із відповідача кошти понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 5250,00 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2025 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В.

Згідно інформації, яка надійшла до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА", ОСОБА_1 не значиться зареєстрованим ні за адресою: АДРЕСА_3 , ні за жодною іншою у м. Києві.

Отримати відомості про місце реєстрації боржника з Єдиного державного демографічного реєстру не вбачається за можливе у зв`язку з відсутністю інформації, яка може ідентифікувати боржника (дата народження, РНОКПП).

Відповідно до інформації, яка надійшла до суду з Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України, встановити місце реєстрації ОСОБА_1 неможливо.

Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08 грудня 2025 року на 12:00 год.

Судове засідання призначене на 08 грудня 2025 року було відкладено на 26 січня 2026 року на 11:00 год.

22 грудня 2025 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, у яких представник зазначила, що 12 грудня 2025 року відповідачем, в особі його дружини ОСОБА_2 було сплачено основну суму заборгованості за позовною заявою у розмірі 30 687, 83 грн. 15 грудня 2025 року відповідачем, в особі його дружини ОСОБА_2 було сплачено кошти за всі позовні вимоги, чим було фактично визнано позовну заяву в повному обсязі (копії відповідних платіжних доручень були долучені представником позивача до даного клопотання). Разом з тим, позивач поніс додаткові витрати на правничу допомогу щодо участі в судових засіданнях: 08 грудня 2025 року та 26 січня 2026 року та за складання даного клопотання. Розмір додаткової оплати за надані адвокатом Дегтярьовою О.П. послуги становить 1 600,00 грн. Викладене, представник позивача просить взяти до уваги при розгляді справи по суті.

У судове засідання призначене на 26 січня 2026 року з`явилася представник позивача - адвокат Дегтярьова О.П., яка зазначила, що наразі відповідачем повністю сплачено заборгованість, яка є предметом позову, а відтак предмет спору відсутній. Разом з тим, адвокат зазначила, що просить суд стягнути із відповідача витрати понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 1600,00 грн. Відповідач до суду не з`явився, причин неявки суду не повідомляв.

Суд, вивчивши матеріали справи та докази, долучені до позову, вивчивши клопотання представника позивача про приєднання доказів, дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 638/3792/20 роз`яснив, що мається на увазі під відсутністю предмета спору.

Так, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею другою ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду зробила висновок, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи та як було зазначено представником позивача у судовому засіданні, відповідачем було сплачено позивачу всю суму боргу, у зв`язку із чим наразі між сторонами відсутній предмет спору. Наведене підтверджується копіями платіжних інструкцій про сплату заборгованості, які були долучені представником позивача до клопотання про приєднання доказів.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що оскільки наразі між сторонами відсутній предмет спору, позивач не підтримує своїх вимог, про що надав відповідну заяву, відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Разом з тим позивач просив стягнути з відповідача витрати понесені ним на правничу допомогу у розмірі 1600,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень договору №29 про надання правничої допомоги від 01 серпня 2019 року, укладеного між ОСББ «Анни Ахматової 22» та АО «Ваш надійний адвокат» в особі адвоката Дегтярьової О.П., клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах передбачених договором.

Розділом 4 договору передбачений порядок здійснення розрахунків, зокрема, правничу допомогу, що надається АО, клієнт оплачує в гривнях, на підставі виставлених рахунків у відповідності до вартості та обсягу наданих послуг, зазначених у додатку №1 договору

Відповідно до копії рахунку-фактури №73 адвокатське об`єднання надало позивачу правничу допомогу щодо участі у судовому засідання у справі № 753/22298/25 08 грудня 2025 року на суму 500,00 грн.

Відповідно до копії рахунку-фактури №78 адвокатське об`єднання надало позивачу правничу допомогу щодо: участі у судовому засідання у справі № 753/22298/25 26 січня 2026 року на суму 500,00 грн; щодо складання клопотання про доручення документів до матеріалів справи від 19 листопада 2025 року на суму 500,00 грн; щодо відшкодування витрат на послуги АТ «Укрпошта» у розмірі 100,00 грн. Загальна сума наданих послуг становить 1100,00 грн.

Окрім того, адвокатом надано суду копії платіжних інструкцій щодо сплати вказаних послуг.

Отже, адвокатом надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 1600,00 грн.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, враховуючи те, що позивачем було повністю сплачено заявлені позовні вимоги після звернення із позовом до суду, з огляду на відсутність зі сторони відповідача будь-яких заяв з приводу заперечень щодо заявленої суми витрат на правничу допомогу, суд дійшов до висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 1600,00 грн підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 4, 255 ч.1 п.2, 258-260, 261, 279, 353, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

провадження у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Анни Ахматової 22" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Анни Ахматової 22" витрати понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 1600,00 грн.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Анни Ахматової 22", місцезнаходження: м. Київ, вул. Анни Ахматової, 22, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Шаповалова К.В.