ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 679/654/25

Провадження № 22-ц/820/312/26

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року (суддя Безкровний І. Г., повне судове рішення складено 07 листопада 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У травні 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 березня 2018 року у справі № 679/925/17 визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право на отримання аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , що стягуються на її користь відповідно до рішень Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 лютого 2016 року та 27 жовтня 2011 року, починаючи з 27 липня 2017 року, зобов?язано ОСОБА_2 повернути йому аліменти, що стягувалися на її користь на утримання сина ОСОБА_3 відповідно до рішень Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 лютого 2016 року та 27 жовтня 2011 року, починаючи з 27 липня 2017 року.

В подальшому було встановлено, що розмір аліментів, які підлягають поверненню, складає 64960,75 грн.

Рішення суду відповідачка не виконала.

01 квітня 2021 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 57081792 та направив до ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області повідомлення про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2022 року у справі № 679/1122/21 стягнуто з ОСОБА_2 на його користь 14427,78 грн інфляційних втрат та 6156,21 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобов?язання щодо повернення аліментів у розмірі 64960,75 грн.

18 грудня 2024 року у виконавчому провадженні № 74642093 винесена постанова про повернення виконавчого документа у зв?язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року у справі № 679/1009/22 з ОСОБА_2 на його користь в порядку регресу стягнуто суму основного боргу в розмірі 54736,50 грн, а також інфляційні втрати в розмірі 46272,19 грн та 3% річних у розмірі 6815,97 грн, а всього 107624,66 грн.

Рішення суду відповідачка не виконала.

У виконавчому провадженні № грудня 2024 року була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у зв?язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на підставі частини 2 статті 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання за рішенням суду: у справі № 679/925/17 - 45411,73 грн інфляційних витрат за період часу з липня 2021 року по лютий 2025 року, 8691,42 3% річних за період з 01 серпня 2021 року по 25 березня 2025 року за неналежне виконання грошового зобов`язання (аліменти, що підлягають поверненню відповідно до судового рішення у справі № 676/925/17 з урахуванням судового рішення у справі № 679/1122/21); у справі № 679/1009/22 - 56053,38 грн інфляційних витрат за період часу з жовтня 2021 року по лютий 2025 року, 10551,95 грн 3% річних за період часу з 01 жовтня 2021 року по 25 березня 2025 року за неналежне виконання грошового зобов`язання (стягнуті за рішенням суду в порядку регресу кошти, сплачені ним в погашення позики з урахуванням інфляційних і 3% річних).

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати та 3% річних за невиконання грошового зобов?язання за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року у справі № 679/1009/22 у загальному розмірі 19095,84 грн. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в позові, в апеляційній скарзі просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на незаконність рішення суду, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права. Вважає помилковим висновок суду про недоведеність розміру аліментів, які підлягають поверненню відповідачкою. Рішенням Нетішинського міського суду від 15 липня 2022 року у справі № 679/1122/21 встановлено, що відповідно до довідки ВП ХАЕС ДП НАЕК «Енергоатом» від 08 червня 2018 року та 19 січня 2022 року розмір стягнутих аліментів складає 64960,75 грн. Вважає, що суд невірно визначив період, за який підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання щодо повернення частини позики. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року у справі № 679/1009/22 інфляційні втрати і 3% річних за прострочення виконання цього грошового зобов`язання стягнуто по вересень 2021 року. Тому подальше нарахування мало би проводитися з 01 жовтня 2021 року.

У відзиві ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У засіданні апеляційного суду позивач підтримав апеляційну скаргу.

Відповідачка не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина 4 статті 376 ЦПК України).

Установлено, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 березня 2018 року у справі № 679/925/17 визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право на отримання аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на її користь відповідно до рішень Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 лютого 2016 року та від 27 жовтня 2011 року, починаючи з 27 липня 2017 року включно. Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , що стягуються на користь ОСОБА_2 відповідно до рішень Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 лютого 2016 року та від 27 жовтня 2011 року, починаючи з 27 липня 2017 року включно. Зобов`язано ОСОБА_2 повернути на користь ОСОБА_1 аліменти, що стягувались на її користь на утримання сина ОСОБА_3 відповідно до рішень Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 лютого 2016 року та від 27 жовтня 2011 року, починаючи з 27 липня 2017 року включно. Виконавчий лист № 2/679/60/2016, виданий 23 червня 2016 року на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 лютого 2016 року, відкликано та приєднано до матеріалів справи № 2/679/60/2016. Виконавчий лист № 2-762/2211 від 06 квітня 2012 року, виданий на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 жовтня 2011 року, відкликано та приєднано до матеріалів справи № 2-762/11/2211.

Рішення суду виконувалося в примусовому порядку.

01 квітня 2021 року постановою старшого державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Патерухи І. В. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Нетішинським міським судом Хмельницької області № 679/925/17 від 06 червня 2018 року, закінчено на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2022 року у справі № 679/1122/21 стягнуто з відповідачки на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 14427,78 грн і 3% річних у розмірі 6156,21 грн за невиконання грошового зобов`язання про повернення аліментів у сумі 64960,75 грн.

18 грудня 2024 року постановою заступника начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пеліха М. О. повернуто стягувачу виконавчий лист № 2/682/72/2022 від 31 серпня 2023 року, виданий Славутським міськрайонним судом Хмельницької області, на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року у справі № 679/1009/22 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку регресу кошти в сумі 54736,50 грн, 46272,19 грн інфляційних втрат, 6815,97 грн 3% річних, а всього 107624,66 грн.

18 грудня 2024 року постановою заступника начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пеліха М. О. повернуто стягувачу виконавчий лист № 2/679/58/2023 від 02 жовтня 2023 року, виданий Нетішинським міським судом Хмельницької області, на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмову в позові про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за невиконання грошового зобов`язання з повернення аліментів (рішення суду в справі № 679/925/17) суд мотивував тим, що позивач не надав доказів розміру аліментів, які підлягають поверненню і на яку нараховано інфляційні втрати і 3% річних.

Колегія суддів вважає недостатньо мотивованим рішення суду в цій частині.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов?язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов?язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов?язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов?язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов?язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов?язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

В загальному дія статті 625 ЦК України не поширюється на сімейні правовідносини.

Вимоги про повернення вже виплачених аліментів переважно не застосовуються, оскільки аліменти є власністю дитини, а не отримувача, і витрачаються на її потреби. Повернення можливе лише у виняткових випадках (скасування рішення суду, на підставі якого проводились стягнення, доведено факт шахрайства).

Крім того, рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області в справі № 679/925/17 про зобов`язання ОСОБА_2 повернути аліменти є рішенням зобов`язального характеру.

Таке рішення суду не є підставою виникнення грошового зобов`язання між сторонами.

Відповідно немає підстав для стягнення з відповідачки інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання такого рішення суду.

В позові в цій частині вимог має бути відмовлено з наведених підстав.

З урахуванням наведеного апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для стягнення інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за рішенням суду в справі № 679/925/17.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про стягнення коштів за невиконання рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 березня 2018 року у справі № 679/925/17 необхідно змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

З урахуванням наведених вище норм права колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року у справі № 679/1009/22.

Здійснюючи нарахування інфляційних втрат суд правильно застосував правовий висновок, викладений в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 26 червня 2020 року у справі № 905/21/19.

Проте суд припустився помилки при визначенні періоду, за який підлягають нарахуванню інфляційні втрати і 3% річних.

Частково заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги в цій частині.

Установлено, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року у справі № 679/1009/22 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто в порядку регресу кошти в сумі 54736,50 грн, що складає суму основного боргу, 46272,19 грн інфляційних витрат, 6815,97 грн 3% річних, всього 107624,66 грн.

Суму основного боргу складає виплачена ОСОБА_4 сума позики за договором безвідсоткової цільової позики, укладеним ним 30 травня 2006 року з ДП «НАЕК «Енергоатом».

За інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень зазначене рішення суду набрало законної сили 28 квітня 2023 року.

Позивач просив стягнути на його користь інфляційні втрати за період з жовтня 2021 року по лютий 2025 року та 3% річних за період з 01 жовтня 2021 року по 25 березня 2025 року.

Обов`язок сплати присуджених коштів виник у відповідачки з дати набрання законної сили рішенням суду.

Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за відповідний період.

Сукупний індекс інфляції за період з 28 квітня 2023 року по лютий 2025 року складає 1.16277132.

Сума інфляційних втрат розраховується за формулою: сума боргу х сукупний індекс інфляції - сума боргу.

Оскільки сума боргу з урахуванням інфляційного збільшення перед позивачем складає 101008,69 грн, то сума інфляційних втрат за період з 28 квітня 2023 року по лютий 2025 року складає 16441,32 грн (101008,69 грн x 1.16277132 - 101008,69 грн).

Сума інфляційних втрат є меншою ніж стягнув суд (16666,43 грн). Апеляційний суд за апеляційною скаргою ОСОБА_1 не може погіршувати його становище порівняно з рішенням суду першої інстанції, а тому рішення суду в частині стягнення інфляційних втрат потрібно залишити без змін.

Щодо розрахунку 3% річних, то суд правильно здійснив нарахування лише на основну суму боргу, яка складає 54736,50 грн.

За період з 28 квітня 2023 року по 25 березня 2025 року 3% річних складає 3135,73 грн (з 28.04.2023 по 31.12.2023 - 54736,50 x 3% x 248 : 365 : 100 = 1115,72 грн; з 01.01.2024 по 31.12.2024 - 54736,50 x 3% x 366 : 366 : 100 = 1642,10 грн; з 01.01.2025 по 25.03.2025 - 54736,50 x 3% x 84 : 365 : 100).

Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року у справі № 679/1009/22 у сумі 3135,73 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на помилковість нарахування 3% річних лише на суму основного боргу не заслуговують на увагу з таких підстав.

За змістом частини 2 статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Нарахування 3% річних на встановлену рішенням суду заборгованість до складу якої, окрім основного боргу, входять 3% річних, не відповідає принципу заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.

Отже, нарахування 3% річних згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України належить здійснювати на суму основного боргу, стягнуту судовим рішенням до її повної сплати боржником, без урахування стягнутих цим рішенням сум 3% річних, інфляційних втрат.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позову про стягнення 3% річних за невиконання грошового зобов`язання за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року у справі № 679/1009/22 необхідно змінити та збільшити розмір 3% річних до 3135,73 грн, а відповідно загальну суму до стягнення (інфляційні втрати та 3% річних) до 19802,16 грн.

На підставі частин 1 і 13 статті 141 ЦПК України документально підтверджені витрати позивача по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги (квитанція № MLRM-YQSZ-Q89E від 07 грудня 2025 року) підлягають стягненню з відповідачки відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 81,49 грн (6,66%).

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року в частині відмови в позові про стягнення коштів за невиконання рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 березня 2018 року у справі № 679/925/17 змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року в частині часткового задоволення позову про стягнення 3% річних за невиконання рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року у справі № 679/1009/22 змінити та збільшити розмір 3% річних до 3135,73 грн (три тисячі сто тридцять п?ять грн 73 коп.), а відповідно загальну суму до стягнення (інфляційні втрати та 3% річних) до 19802,16 грн (дев?ятнадцять тисяч вісімсот дві грн 16 коп.).

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 81,49 грн (вісімдесят одна грн 49 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, протее може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П?єнта