Справа № 303/9159/23
У Х В А Л А

03 лютого 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д.,Мацунича М.В.,

за участі секретаря - Плешинець З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» адвоката Перевозника Павла Миколайовича про повернення без розгляду апеляційної скарги, поданої адвокатом Колядою Сергієм Михайловичем як представником ОСОБА_1 , на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2025 року (головуюча суддя Гутій О.В.) про закриття провадження в справі №303/9159/23

в с т а н о в и в:

22.10.2025 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коляда С.М., подав апеляційну скаргу на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2025, якою провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», співвідповідача Держави України в особі Кабінету Міністрів України, треті особи: Акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Хліб України», дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Хлібна база № 89», приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександр Анатолійович, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Стефанюк Оксана Ігорівна, ОСОБА_2 , Міністерство економіки України, Фонд державного майна про визнання протиправними та скасування наказів Міністерства юстиції України, зобов`язання Міністерства юстиції України повернути та відновити у реєстрі відомості, витребування майна, визнання права власності на майно та припинення права власності на майно - закрито.

До початку розгляду справи 02.02.2026, через систему «Електронний суд» представник Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» Перевозник Павло Миколайович - подав клопотання про повернення без розгляду вказаної апеляційної скарги.

Клопотання представника товариства мотивоване тим, що доданий до апеляційної скарги Ордер не є юридично значущим документом і не підтверджує повноваження адвоката Коляди С.М. на представництво інтересів ОСОБА_1 у Закарпатському апеляційному суді (в т.ч. щодо подання та підписання апеляційної скарги), оскільки не містить власноручного підпису адвоката у графі «Адвокат».

Вказує, що ордер не відповідає вимогам Положення про ордер на надання правничої допомоги, затвердженого рішенням РАУ від 12.04.2019 № 41, та посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 07.02.2023 у справі №466/487/22, від 09.03.2023 у справі № 466/893/22, від 29.02.2024 у справі № 466/76/22 та від 15.03.2024 у справі № 380/16075/22, а також в ухвалах Верховного Суду від 12.07.2023 у справі № 520/6246/23, від 02.10.2023 у справі № 380/12464/22, від 09.10.2023 у справі №990/249/23, від 30.10.2023 у справі № 520/10636/23, від 04.12.2023 у справі № 569/9476/23 та від 27.08.2024 у справі № 300/5485/23.

На таке клопотання ОСОБА_3 подав заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні клопотання представника АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» Перевозника П.М. про повернення апеляційної скарги.

Вказує, що заявником не враховано зміни до Положення про ордер на надання правничої допомоги, внесенні рішенням Ради адвокатів України від 08.06.2024 № 36 «Про внесення змін до Положення про ордер на надання правничої допомоги та до рішення Ради адвокатів України № 162 від 04.08.2017», якими, зокрема, пункт 12 Положення про ордер на надання правничої допомоги доповнено підпунктом 12.15: «12.15. Ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер.». Посилається на висновки, викладені в постанові Верховного Суду у постанові від 06.11.2024 у справі №483/346/24, та у постанові від 16.12.2024 у справі № 916/4258/23.

Заслухавши позиції осіб, які беруть участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що таке задоволенню не підлягає з таких підстав.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке згідно статті 64 Конституції України не може бути обмежене, навіть в умовах воєнного стану (див. ухвалу Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2022 року в справі N 204/2321/22 (провадження N 61-4845св22), пункт 7.46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року в справі N 204/2321/22 (провадження N 14-48цс22)).

Гарантування кожному права на судовий захист та заборона обмеження в такому праві, в тому числі в умовах інтенсивної діджиталізації суспільства, повномасштабної збройної агресії проти України російської федерації та введення воєнного стану на всій території України, хоча б з точки зору найвищої соціальної цінності життя та здоров`я людини, спонукають до сприяння в забезпеченні плюралізму способів звернення до суду, а не їх обмеження судами (див. ухвалу Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2022 року в справі N 204/2321/22 (провадження N 61-4845св22)).

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, N 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом (абзац 2 частини восьмої статті 14 ЦПК України).

Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частини п`ята, шоста статті 43 ЦПК України).

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина сьома статті 62 ЦПК України).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рішенням Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року N 36 «Про внесення змін до Положення про ордер на надання правничої допомоги та до рішення РАУ N 162 від 04 серпня 2017 року»: викладено пункт 2 Положення у новій редакції: «9. Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом (власноручно або електронним підписом) та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності)»; доповнено пункт 12 Положення новим підпунктом 12.15 наступного змісту: «12.15. Ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер».

Європейський суд з прав людини зауважив, що «зобов`язання використовувати електронний зв`язок для звернення до апеляційного суду має на меті гарантувати належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності шляхом прискорення, полегшення та підвищення надійності процедурних обмінів. Усвідомлюючи бум дематеріалізації правосуддя в державах-членах і виклики, пов`язані з цим, Суд переконаний, що цифрові технології можуть сприяти кращому відправленню правосуддя і бути поставленим на службу правам, гарантованим статтею 6 § 1 Конвенції тому Суд погоджується, що така мета є законною» (CASE OF XAVIER LUCAS v. FRANCE, 15567/20 § 46, ЄСПЛ, від 09 червня 2022 року).

Отже, ордер вважається таким, що містить підпис адвоката за умови, що: він містить власноручний («фізичний») підпис, він підписаний електронним підписом, він є додатком до документа, який підписано електронним підписом у випадку, якщо ордер додано до документа, що посвідчений електронним підписом, додаткового накладення окремого власноручного («фізичного») чи електронного підпису на ордер не вимагається. Вказаний висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 06.11.2024 № 483/346/24 та підтверджено у постанові від 16.12.2024 у справі № 916/4258/23.

У даній справі адвокат Коляда Сергій Михайлович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2025 року. З метою підтвердження повноважень представляти інтереси ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції, адвокат Коляда С.М. у додатках матеріалів апеляційної скарги додав копію ордеру від 25.09.2025 серії АІ № 2010214. Як вбачається з даних, що міститься в АСДС Закарпатського апеляційного суду, ордер підписано електронним підписом Коляди С.М.

Посилання представника АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» Перевозника П.М. на практику Верховного Суду, викладену у низці ухвал (зокрема, від 26.01.2023 у справі № 450/605/22, від 07.02.2023 у справі № 466/77/22) та постанов (від 22.12.2022 у справі № 450/569/22, від 07.02.2023 у справі № 466/487/22) є безпідставним, оскільки така практика була сформована до внесення змін до Положення №41, на підставі рішення Ради адвокатів України від 08.06.2024 № 36, якими було змінено вимоги до процедури оформлення та подання ордерів на надання правничої допомоги.

Таким чином, повноваження адвоката Коляда С.М. на представництво інтересів ОСОБА_1 в апеляційній інстанції підтверджені належним чином підписаним ордером, а тому підстав для повернення поданої цим адвокатом апеляційної скарги без розгляду - немає.

Керуючись ст. 258, 260, ч. 2 ст.381 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» адвоката Перевозника Павла Миколайовича про повернення без розгляду апеляційної скарги, поданої адвокатом Колядою Сергієм Михайловичем як представником ОСОБА_1 , на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2025 року про закриття провадження у справі №303/9159/23 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча

Судді