У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2026 Справа №607/2714/26 Провадження №2-н/607/260/2026

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.05.2022 по 31.12.2025 у розмірі 73147,69 грн.

Розглянувши заяву, доходжу висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Згідно із вимогами ч. ч. 5, 7 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Судом було надіслано запит у Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області та 12.02.2026 отримано відповідь, згідно якої ОСОБА_1 за відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання в Тернопільській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 06.02.2001.

Як вбачається з відповіді № 2334371 від 12.02.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 06.02.2021.

Відтак, судом встановлено, що боржник за адресою, зазначеною в заяві про видачу судового наказу, за якою надаються послуги, а саме: АДРЕСА_2 , не зареєстрована.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що боржник є власником нерухомого майна по АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з вимогами п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, враховуючи те, що обов`язок зі сплати комунальних послуг покладено на власника житла та осіб, які користуються ним і отримують житлово-комунальну послугу для власних потреб, при цьому судом встановлено, що боржник за адресою: АДРЕСА_2 , не зареєстрована та в матеріалах справи відсутні докази про перебування зазначеного житла у власності останньої, тому суд доходить переконання, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак, у видачі судового наказу слід відмовити.

Положеннями частини 1 статті 166 ЦПК України встановлено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Також, 11.02.2026 до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФ «ЕВЕРЛІГАЛ» - адвоката Василенко А.М. про повернення надмірно сплаченого судового збору в сумі 66,56 грн.

Клопотання мотивоване тим, що під час сплати судового збору заявник не врахував понижуючий коефіцієнт для сплати судового збору за подання заяви через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС.

Дослідивши вказане клопотання, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до п.п. 4-1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (частина друга статті 7 Закону України «Про судовий збір»).

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» подав заяву про видачу судового наказу в електронній формі, тому сума судового збору, що підлягала сплаті за її подання, становить 266,24 грн (3 328,00 грн*0,1*0,8).

Відповідно до платіжної інструкції АТ «Піреус Банк МКБ» № 436 від 02.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮФ «ЕВЕРЛІГАЛ» сплатило судовий збір у сумі 332,80 грн за подання заяви ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

За таких обставин, надмірно сплачений судовий збір в сумі 66,56 грн слід повернути особі, яка його сплатила Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮФ «Еверлігал».

З огляду на викладене, клопотання про повернення судового збору слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 161, 164, 165, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 4, 7 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу в даному випадку не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФ «ЕВЕРЛІГАЛ» про повернення надмірно сплаченого судового збору - задовольнити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮФ «ЕВЕРЛІГАЛ», , з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір у сумі 66 (шістдесят шість) грн 56 коп., відповідно до платіжної інструкції № 436 від 02.02.2026 на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТ «Піреус Банк МКБ», МФО 300658, призначення платежу: повернення СЗ по ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя К. М. Грицай