Справа № 643/2332/26
Провадження № 2-о/643/164/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Крівцов Д.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (заявник) звернулась до суду з заявою, в якій просить:

- встановити факт, що свідоцтво про народження, свідоцтво про одруження, свідоцтво про народження дитини, диплом серії НОМЕР_1 , виданий ХМТ ім. Морозова 13.06.1996, реєстр. номер № НОМЕР_2 , належать одній особі - заявнику;

- визнати, що неправильне написання імені у паспорті заявника не змінює належності документів до однієї особи;

- видати судове рішення, яке підтверджує належність всіх документів одній особі.

Як вбачається зі змісту заяви, остання подана в порядку окремого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Таким чином, імперативними приписами ч. 3 ст. 315 ЦПК України встановлено неможливість розгляду в порядку окремого провадження вимог заявника про належність їй свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження дитини адже вказані документи станом на час подання заяви видаються органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Ураховуючи наведене, суд на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України відмовляє у відкритті провадження в частині вимог про належність заявнику свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження дитини, та роз`яснює їй право звернутись до суду з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі в частині інших вимог заявника, суд керується таким.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Враховуючи тотожність відповідних норм ЦПК України, які регулювали питання щодо форми та змісту заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, станом на час прийняття Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, та регулюють вказані питання станом на даний час, суд вважає за можливе врахувати вказані вище роз`яснення Верховного Суду України під час вирішення питання про можливість відкриття провадження в даній цивільній справі.

Таким чином, виходячи з положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України, а також роз`яснень, викладених в Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 175, 177 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим відповідними статтями ЦПК України, що регулюють особливості заяв у справах окремого провадження. Недотримання заявником вказаних вимог унеможливлює відкриття провадження у справі та є підставою для залишення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, без руху.

Дослідивши отримані матеріали, судом встановлені недоліки заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі та обумовлюють необхідність залишення заяви без руху, а саме.

Згідно п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Положеннями ч. 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Заявником до заяви додані копії письмових доказів (документів), перелік яких наведений в заяві. Проте всупереч вказаних положень законодавства в заяві не зазначено про наявність у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Всупереч вказаних вимог заявником зазначено, що нею не подавалось інших заяв з такими самими вимогами.

Відповідно до ч. 4 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Частиною третьою статті 42 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Всупереч вказаних вимог, заявником не зазначено заінтересованих осіб у справі, якими можуть бути ХМТ ім. Морозова, а також інші особи, на права та обов`язки яких може вплинути вирішення даної справи або які іншим чином можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи.

Враховуючи викладене, заявнику необхідно визначити коло заінтересованих осіб у справі.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Частиною 6 ст. 14 ЦПК України визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Всупереч вказаних вимог заявником не зазначено про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи, в тому числі у неї особисто.

Згідно п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Всупереч вказаних вимог заявником не наведений такий розрахунок або не зазначено на відсутності судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Проте, заявником не зазначено, з якою метою вона просить встановити факти, що мають юридичне значення.

Згідно з ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо необхідності залишення заяви в частині інших вимог без руху.

Способами усунення недоліків заяви є наступні:

1. Надати суду уточнену заяву, в якій крім вже зазначених відомостей додатково вказати:

- зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- заінтересованих осіб із зазначенням їх повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб), їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номеру і серії паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомих номерів засобів зв`язку, адрес електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

- відомості про наявність або відсутність електронного кабінету заявника та заінтересованих осіб;

- розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, або зазначити на відсутності таких витрат;

- мету встановлення фактів, що мають юридичне значення;

- підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

2. Надати суду копії уточненої заяви та доданих до неї доказів відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258-261, 315, 318, 353 ЦПК України

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення в частині вимог про встановлення фактів, що свідоцтво про народження, свідоцтво про одруження, свідоцтво про народження дитини належать одній особі заявнику.

Заяву ОСОБА_1 в частині встановлення інших фактів, що мають юридичне значення - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити заявнику, що якщо вона відповідно до цієї ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, та усуне вказаній в цій ухвалі недоліки, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо вона не усуне недоліки заяви у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повний текст ухвали не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.А. Крівцов