ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 293/1188/25

провадження № 61-122св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Ступак О. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - керівник Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Черняхівської селищної ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області

від 08 жовтня 2025 року у складі судді Збаражського О. М. та постанову Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року у складі колегії суддів: Борисюка Р. М., Павицької Т. М., Шевчук А. М., і виходив з такого.

Зміст позовної заяви та її обґрунтування

1. У жовтні 2025 року керівник Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Черняхівської селищної ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням.

2. На обґрунтування позовних вимог прокурор зазначав, що 19 жовтня

2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та Черняхівська селищна рада, в особі голови сільської ради Бабицького І. В., уклали договір підряду № 5 щодо виконання капітального ремонту будинку культури на АДРЕСА_1 .

3. Водночас, Коростишівською окружною прокуратурою Житомирської області здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному проваджені

№ 0000331 від 07 серпня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 191 та частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України.

4. Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 19 жовтня 2017 року до 26 грудня 2017 року у ФОП ОСОБА_1 виник злочинний умисел, спрямований на привласнення, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, частини бюджетних коштів Черняхівської селищної ради, які призначалися для оплати за виконані будівельні роботи по об`єкту «Капітальний ремонт будинку культури по АДРЕСА_1 », згідно з умовами договору № 5 від 19 жовтня 2017 року.

5. З цією метою у жовтні-грудні 2017 року ФОП ОСОБА_1 не виконав у повному обсязі роботи, передбачені проєктно-кошторисною документацією по об`єкту: «Капітальний ремонт будинку культури по АДРЕСА_1 Черняхівського району Житомирської області», були завищені ціни на деякі роботи порівняно з договірною ціною та діючими кошторисними нормами.

6. Загальна сума завищень та невідповідностей у вигляді неякісно виконаних будівельних робіт з капітального ремонту будинку культури по АДРЕСА_1 Черняхівського району Житомирської області, включених до акту приймання виконаних будівельних робіт №1 (КБ-2в) за грудень 2017 року, складає 37 731,00 грн.

7. Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року № 293/1316/22 у кримінальному провадженні

№ 0000331 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за частиною другою статті 191, частиною першою статті 366 КК України у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

8. Ураховуючи наведене, прокурор просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Черняхівської селищної ради збитки, завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в сумі 37 731,00 грн.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

9. Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області

від 08 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України.

10. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що за суб`єктним складом та характером спірних відносин (невиконання/неналежне виконання умов господарського договору) цей спір віднесений до юрисдикції господарського суду.

11. Постановою Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року апеляційну скаргу керівника Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Черняхівської селищної ради залишено без задоволення, а ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2025 року - без змін.

12. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для розгляду спору у цій справі в порядку цивільної юрисдикції. Зазначено, що оскільки спір виник між юридичною особою та фізичною особою, яка була та є підприємцем, його слід розглядати за правилами господарського судочинства.

Узагальнені доводи касаційної скарги

13. 31 грудня 2025року заступник керівника Житомирської обласної прокуратури засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року, справу передати для продовження розгляду.

14. Підставами касаційного оскарження судових рішення судів першої та апеляційної інстанцій прокурор зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

15. Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій не урахували, що згідно з положеннями частини сьомої статті 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

16. Зауважує, що Черняхівська селищна рада є потерпілою стороною у кримінальному провадженні, цивільний позов якої у кримінальному провадженні було залишено без розгляду. Вважає, що зазначене свідчить про те, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні норми цивільного права про відшкодування шкоди, завданої злочином.

17. Акцентує увагу на тому, що у спірних правовідносинах не ставиться питання про невиконання зобов`язань за господарськими договорами, а пред`являється вимога про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Крім того, у межах кримінального провадження не розглядалось питання про відшкодування юридичною особою збитків, внаслідок неналежного виконання умов укладеного господарського договору. Кримінальне провадження

№ 0000331 від 07 серпня 2018 року здійснювалось за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 191, частиною першою статті 366 КК України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

18. Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2026 року відкрито касаційне провадження у справі № 293/1188/25, витребувано матеріали цивільної справи з суду першої інстанції.

19. У січні 2026 року матеріали цивільної справи № 293/1188/25 надійшли до Верховного Суду.

20. Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2026 року справу призначено до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Відмовлено заступнику керівника Житомирської обласної прокуратури у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

21. 02 лютого 2026 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат

Швець А. А., через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргузаступника керівника Житомирської обласної прокуратури, у якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить суд відмовити у її задоволенні.

22. Вважає законним та обґрунтованим висновок судів щодо підсудності справи господарському суду, враховуючи норми чинного законодавства України, яке регулює правові відносини, що склались між ФОП ОСОБА_1 та Черняхівською селищною радою на підставі укладеного між ними договору підряду № 5 від 19 жовтня 2017 року. Додатково посилається на те, що замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки) (частина друга статті 853 Цивільного кодексу України).

Фактичні обставини справи, встановлені судами

23. 19 жовтня 2017 року між ФОП ОСОБА_1 та Черняхівською селищною радою, в особі голови сільської ради Бабицького І. В., було укладено договір підряду № 5 щодо виконання капітального ремонту будинку культури по АДРЕСА_1 .

24. Коростишівською окружною прокуратурою Житомирської області здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному проваджені №0000331 від 07 серпня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 191 та частиною першою статті 336 КК України.

25. Досудовим розслідуванням було встановлено, що у період з 19 жовтня

2017 року до 26 грудня 2017 року у ФОП ОСОБА_1 виник злочинний умисел, спрямований на привласнення, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, частини бюджетних коштів Черняхівської селищної ради, які призначалися для оплати за виконані будівельні роботи по об`єкту «Капітальний ремонт будинку культури по АДРЕСА_1 », згідно з умовами договору № 5 від 19 жовтня 2017 року.

26. У жовтні-грудні 2017 року ФОП ОСОБА_1 не виконано у повному обсязі роботи, передбачені проєктно-кошторисною документацією по об`єкту: «Капітальний ремонт будинку культури по АДРЕСА_1 Черняхівського району Житомирської області», завищені ціни на деякі роботи порівняно з договірною ціною та діючими ресурсними елементними кошторисними нормами.

27. ОСОБА_1 обвинувачувався у тому, що зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, незаконно заволодів бюджетними коштами Черняхівської селищної ради на загальну суму 37 731,00 грн.

28. Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області

від 03 квітня 2025 року у справі № 293/1316/22 у кримінальному провадженні

№ 0000331 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за частиною другою статті 191 та частиною першою статті 366 КК України у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Черняхівської селищної ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, в розмірі

37 731,00 грн залишено без розгляду.

Позиція Верховного Суду

29. Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

30. Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

31. Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

32. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

33. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

34. Європейський суд з прав людини зазначав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № № 29458/04 і 29465/0, пункт 24).

35. У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

36. Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

37. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

38. Суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення (частина перша статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

39. Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

40. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

41. Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

42. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 712/9272/17.

43. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

44. Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (пункту 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

45. Звертаючись до суду з позовом, у справі, що переглядається в касаційному порядку, прокурор діяв в інтересах держави в особі Черняхівської селищної ради і просив суд відшкодувати збитки, завдані позивачу внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

46. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у провадженні суду перебувало кримінальне провадження, відомості про яке внесені 07 серпня

2018 року до ЄРДР за №0000331, по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 191, частиною першою статті 366 КК України. Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року провадження у справі було закрито у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності на підставі пункту 1 частини другої статті 284 КПК України. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Черняхівської селищної ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, в розмірі 37 731,00 грн залишено без розгляду.

47. Досудовим розслідуванням у зазначеному вище кримінальному провадженні встановлено, що зазначена сума збитків була завдана потерпілому (цивільному позивачу) внаслідок неналежного виконання умов договору підряду № 5 від 19 жовтня 2017 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та Черняхівською селищною радою щодо виконання капітального ремонту будинку культури на АДРЕСА_1 . Загальна сума завищень та невідповідностей у вигляді неякісно виконаних будівельних робіт, включених до акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 (КБ-2в) за грудень 2017 року, складає 37 731,00 грн.

48. За практикою Верховного Суду, відображеною, зокрема, в постановах від 05 жовтня 2021 року (справа № 686/17787/16-к), від 16 січня 2024 року (справа № 443/711/19) фізична особа-підприємець може бути визнаний службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі функції, коли він є керівником трудового колективу тих найманих робітників, які на підставі укладеного з ним трудового договору сприяють йому у здійсненні підприємницької діяльності.

49. В ухвалі Черняхівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року, зокрема, викладено зміст обвинувачення, який полягає у тому, що керуючи виробничою діяльністю працівників, які виконували будівельні роботи з капітального ремонту будинку культури згідно з договором підряду № 5 від 19 жовтня 2017 року та маючи повноваження щодо управління та розпорядження майном, яке використовувалося для проведення ремонтних робіт за вказаним договором, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки.

50. Водночас, згідно з правовою позицією, відображеною в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного кримінального від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251 кмо21), звільнення від кримінальної відповідальності за імперативними приписами статті 49 КК України є безумовним, оскільки підставою для цього є закінчення передбачених законом про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку. Згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження щодо з неї на цій підставі за своїм юридичним змістом і процесуальним значенням жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки це суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності винуватості (стаття 62 Конституції України, стаття 17 КПК України).

51. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 частини першої статті 284 КПК (справа щодо презумпції невинуватості) від 8 червня 2022 року № 3-р(ІІ)/2022 визначив, що приписи статей 1,3, 8, 62 Конституції України вказують на позитивний обов`язок держави забезпечувати дотримання презумпції невинуватості особи на всіх стадіях кримінального провадження та після його завершення аж до спростування такої презумпції в законному порядку судом виключно в обвинувальному вироку (абзац дев`ятий підпункту 2.2 пункту мотивувальної частини). Отже, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду (стаття 62 Конституції України, частина перша статті 17 КПК України).

52. Частиною першою статті 52 ЦК України передбачено, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

53. Підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини (частина перша статті 883 ЦК України).

54. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 зазначено, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

55. Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону, позивач просить про захист свого права.

56. У тексті позовної заяви у справі, що переглядається, прокурор посилався на те, що підставою для звернення до суду є вчинення кримінального правопорушення ФОП ОСОБА_1 , як спеціальним суб`єктом, складовими частинами якого є: невиконання підрядником належним чином зобов`язань при виконанні робіт за вищевказаним договором підряду; внесенні недостовірних даних до актів приймання виконаних робіт; відсутність належного контролю за повнотою, станом і якістю фактично виконаних робіт та достовірністю відомостей, відображених у довідках про вартість виконаних робіт, та витрати, що спричинили збитки на суму 37 731,00 грн.

57. Правовою підставою позову визначено крім статей 1166 (Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду), 1172 (Відшкодування юридичною або фізичною особою шкоди, завданої їхнім працівником чи іншою особою) ЦК України і статтю 883 (Відповідальність підрядника) ЦК України.

58. Велика Палата Верховного Суду уже зауважувала, що критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 219/7195/16-ц).

59. Встановивши, що суб`єктами спірних правовідносин є орган місцевого самоврядування й фізична особа-підприємець, а їх характер стосується виконання/невиконання умов господарського договору, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження у цій справі в порядку цивільного судочинства.

60. Звільнення підрядника від кримінальної відповідальності не змінило змісту правовідносин між ФОП ОСОБА_1 , вину у вчиненні злочину якого не доведено, та Черняхівською селищною радою щодо виконання договору підряду № 5 з капітального ремонту будинку культури по АДРЕСА_1 .

61. Разом з тим, частиною восьмою статті 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені ухвалою про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи господарським судом.

62. Колегія суддів звертає увагу на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17, у якій Велика Палата Верховного Суду вирішила виключну правову проблему щодо можливості за відсутності відповідного закону, який не приймається більше 14 років, комплексного застосування частини шостої статті 1176 і статті 1177 ЦК України та стягнення з держави майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення як майну фізичної особи (що є правовою проблемою для судів цивільної юрисдикції), так і майну юридичної особи, якщо внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила злочин.

63. З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що з огляду на суб`єктний склад сторін та характер спірних правовідносин справа щодо вирішення позовних вимог про стягнення коштів у зв`язку з неналежним виконанням фізичною особою-підприємцем господарських зобов`язань за договором підряду віднесена до юрисдикції господарських судів, що виключає її розгляд в порядку цивільного судочинства.

64. Колегія суддів зауважує, що суд, встановлений законом, є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

65. Подібні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду

від 09 вересня 2020 року у справі № 536/1267/18, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21.

66. Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

67. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

68. Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ «Дія 97 проти України», №19164/04, § 47, 21 жовтня 2010 року).

69. Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

70. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

71. З урахуванням меж касаційного оскарження та визначених прокурором підстав касаційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржених судових рішень.

Керуючись статтями 402, 406, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури залишити без задоволення.

2. Ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак

В. В. Шипович