Провадження №2/523/2505/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"16" лютого 2026 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Березніченко В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, позовні вимоги у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами в яких просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне проживання неможливе через складні взаємини, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Крім того, позивач і відповідач спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують тривалий час. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявна заява позивача про підтримання позовних вимог та розгляду справи у її відсутність.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без поважних на те причин. За відсутності зареєстрованого місця проживання його виклик був проведений через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, що відповідає вимогам ч.11 ст.128 ЦПК України, а відповідач з опублікуванням оголошення про його виклик вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

За письмовою згодою позивачки та за відсутності відзиву відповідача на позовну заяву справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право» № 2709-IV.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право» № 2709-IV.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про міжнародне приватне право» № 2709-IV шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу (ст.63 Закону № 2709-IV).

За приписами ч.1 ст.60 Закону № 2709-IV правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Позивачка є громадянкою України, має постійне місце проживання на території України, тому суд вирішує даний спір керуючись положеннями Закону України «Про міжнародне приватне право» № 2709-IV, Сімейного кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що сторони 11 листопада 2021р. уклали шлюб. За твердженням позивача від шлюбу у сторін немає малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Сім`я існує формально, подальше збереження сім`ї неможливо, оскільки шлюб між позивачем та відповідачем розпався та носить формальний характер. Позивач стверджує, що вона та відповідач шлюбні відносини та спільне господарство не підтримують, проживають окремо один з травня 2022р. На її думку збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам.

З боку відповідача суду не надано жодного доказу який би спростовував доводи викладені позивачкою у позовній заяві.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки.

За змістом ст. ст. 24 ч. 1, 104 ч. 2, 110 ч. 1, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

На підставі викладеного, з урахуванням норм права, які регулюють виниклі між сторонами правовідносини, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20грн.

На підставі ст.ст. 110-112 СК України, керуючись ст. ст.12,13,76,141,200,206,259, 263-265,268, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Шлюб зареєстрований 11 листопада 2021р. Приморським відділом ДРАЦС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №3097, між громадянином Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвати.

Стягнути з громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20грн.

Після набрання рішенням суду законної сили копію рішення суду направити до Пересипського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Заочне рішенням може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання рішення суду.

Повне рішення суду складено 16 лютого 2026р.

Суддя