Справа № 145/1314/25
Провадження №2/145/113/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 с-ще Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іванця В. Д. ,

за участю секретаря Урсуляк Ю.В.,

розглянувши в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тиврівського районного суду Вінницької області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 повторно (17.11.2015, 02.12.2025, 08.01.2026 та 28.01.2026) не з`явилась в судове засідання, хоча про дату і час слухання справи повідомлена належним чином. Причин неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду за її відсутності не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вказала своє місце реєстрації та проживання ( АДРЕСА_1 ), а також долучила до неї витяг з реєстру Гніванської територіальної громади відповідно до якого вона з 15.02.2025 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4). За вказаною адресою суд здійснював виклики позивача в судові засідання.

У судове засідання, призначене на 17.11.2025 позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується, конвертом про виклик, який направлявся за адресою її реєстрації та який повернувся до суду 24.10.2025 з рекомендованим повідомленням із судовою повісткою з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.18,19).

У судове засідання, призначене на 02.12.2025 позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення повістки їй особисто 24.11.2025 (а.с.25). Водночас позивач подала до суду заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з тим, що має долучити до справи додаткові докази (а.с.26), що було враховано судом.

У судове засідання, призначене на 08.01.2026 позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується, рекомендованим повідомленням про вручення повістки їй особисто 05.12.2025 (а.с.30, 31).

У судове засідання, призначене на 28.01.2026 позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується, конвертом про виклик, який направлявся за адресою її реєстрації та який повернувся до суду 22.01.2026 з рекомендованим повідомленням із судовою повісткою з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.36,37).

Суд зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, судом установлено, що позивач ОСОБА_1 усі чотири рази повідомлялася про виклик до суду належним чином, за адресою її реєстрації, дві повістки про виклик до суду на 02.12.2025 та на 08.01.2026 вона отримала особисто, а дві повістки на 17.11.2025 та на 28.01.2026 повернулися до суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Позивач про причини своєї неявки до суду 17.11.2025, 08.01.2026 та 28.01.2026 не повідомила, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за її відсутності до суду не надсилала.

Отже, позивач повторно, без поважних причин, не з`явилася в судове засідання, будучи належним чином повідомленою.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники справи та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Нормами ч. 1 ст. 275 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 4 ст. 279 ЦПК України перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вказане узгоджується із правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 759/6512/17, від 07.12.2020 у справі №686/31597/19, від 20.01.2021 у справі № 450/1805/18.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Викладене узгоджується із правовими висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2023 у справі № 9901/278/21.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, що узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 24.04.2019 у справі № 757/23967/13-ц, від 28.10.2021 у справі №465/6555/16-ц, від 12.05.2022 у справі № 645/5856/13-ц.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (висновки Верховного Суду у постановах від 20.06.2022 у справі № 607/2015/17, від 27.02.2023 у справі № 756/15525/15-ц).

Отже, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час і місце судових засідань, тричі без поважних причин не з`явилася у судові засідання призначені на 17.11.2025, 08.01.2026 та 28.01.2026, не повідомила суд про неможливість з`явитись у судові засідання 17.11.2025, 08.01.2026 та 28.01.2026, не подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а розгляд справи за відсутності позивача є неможливим, тому заяву слід залишити без розгляду.

Водночас суд роз`яснює, що залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду із таким же позовом згідно з ч. 2 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. 13, 131, 223, 247, 257, 260, 352-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Іванець В. Д.