П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Мацунич М.В., Джуга С.Д.

з участю секретаря Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 квітня 2025 року, у справі №308/13530/23 (Головуючий: Бенца К.К.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 інтереси якого представляє адвокат Ільницький С.М. звернувся в суд із позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, мотивуючи тим, що позивач з 2018 року є клієнтом «Приватбанку» та має відкритий рахунок НОМЕР_1 , тобто є споживачем банківських послуг.

Позивач зазначає, що 26 грудня 2022 року позивачу на мобільний тел. НОМЕР_2 зателефонувала невідома особа і запитала, про бажання здійснити ним фінансові операції, на що він відповів відмовою, та поклав слухавку. Через деякий час з повідомлень, які почали приходити на його телефон позивач дізнався, що на його ім?я відкрили ще один рахунок /кредитний/ на суму 15531 грн. 01 коп., та з обох рахунків почали стягуватися кошти. Зрозумівши що відносно нього вчиняються шахрайські дії, ОСОБА_1 звернувся в банк та подав заяву до поліції про вчинення злочину.

Без відома та поза волею позивача , в результаті шахрайських дій та невжиття банком заходів щодо безпеки рахунків, у ОСОБА_1 було стягнуто:

- із рахунку НОМЕР_1 - 7870 лікарняні виплати за час коли ОСОБА_1 лікувався від отриманого інсульту.

- із рахунку НОМЕР_3 - 15531,01 грн. відкритий шахраями кредит на ОСОБА_1 .

Здійснення вказаних операцій відбулося за рахунок власних коштів клієнта та кредитних коштів.

Позивач звертає увагу, що жодних логінів чи паролів, а також будь-якої іншої інформації, яка б дала змогу шахраям ініціювати фінансові операції по карткових рахунках, позивач - не розголошував, а відтак відповідальність в даному випадку лежить на банківській установі.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив зобов?язати акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" відновити ОСОБА_1 залишок коштів станом на 27 грудня 2022 року на рахунку НОМЕР_1 у сумі 7870 гривень та на рахунку НОМЕР_3 станом на 26 грудня 2022 року - 15531,01 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 подану в особі представника позивача ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів - задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , 23 401,01 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції АТКБ«ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як операції зі зняття коштів з картки позивача стали можливими лиш в результаті входу до аканту «Приват 24» пароль входу до якого знав лише позивач, а для його зміни необхідно вводити пін код картки, який також відомий виключно ОСОБА_1 та за розголошення якого він несе відповідальність. Оскільки, банком здійснювалась аутентифікація, відповідальність за вчинення операції покладається на власника рахунку, тобто позивача ОСОБА_1 . Приписами Постанови НБУ №164, Умовами та Правилами визначено, що відповідальність за здійснення всіх операцій за карткою несе позивач до моменту письмової заяви про блокування коштів та / або постановки картки в СТОП- ЛИСТ. ОСОБА_1 звернувся до банку вже після вчинення спірних транзакцій, а саме 28.12.2022 р. зателефонувавши на гарячу лінію Банку 3700. Крім того, відповідач вважає, що в суду не було жодних правових підстав змінювати спосіб захисту на стягнення з банку коштів.

Заслухавши пояснення представника АТКБ «Приват Банк» - Дурдинець Р.Ю., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 та його представника адвоката Ільницького С.М.,які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Встановлено, що 27.12.2022 з 13:56 год. по 17:07 год. відбулися операції щодо списання коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ), у загальному розмірі 7870.00 грн., чотирма транзакціями: 2000,00 грн., 1500,00 грн., 2000,00 грн., та 2370,00 грн.

Також, з 26.12.2022 року з 16:01 год. по 27.12.2022 05:57 год. відбулися операції щодо списання коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_5 ( НОМЕР_3 ), у загальному розмірі 15 531,01 грн.

Згідно даних ПК adminka.privat24 26.12.2022 р. о 15:52:30 відбулося зміна (відновлення) паролю до акаунту Приват24 клієнта ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_6 ) і згідно даних за ПК PAN Like для відновлення паролю до акаунту Приват24 використовувалась картка НОМЕР_7 , з введенням вірного PIN-коду до неї, а також за допомогою 26.12.2022 о 15:53:50 за допомогою Приват 24 було оформлено кредитну картку № НОМЕР_8 тип Універсальна.

28.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського РУП ГУНП у Закарпатській області із заявою про вчинення злочину, а саме про те, що невідомою особою шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, шахрайським шляхом, відбулося заволодіння його грошовими коштами і позивача повідомлено, що відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2022 року за №0001844.

Суд першої інстанції при розгляді справи, здійснивши системний аналіз ч.ч. 1,2 ст. 509,525,526, ч 1 ст. 626, ч 1 ст. 628,629, ч.1 ст. 1066,1068 ч. 3, 1071,1073,ч3 ст. 1092 ЦК України, ст..ст. 1,89 Закону України «Про платіжні послуги», пунктів 138,141,142 Положення про порядок емісії та еквайрингу електронних платіжних інструментів у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчать, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Подібні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16-ц (провадження №61-17629 св 18), від 24 липня 2019 року у справі №753/16954/16-ц від 07 липня 2021 року у справі №370/476/16-ц (провадження №61-10242 св 20.

Разом з тим, АТКБ «Приват Банк» належними та допустимими доказами не підтвердили, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, чи незаконному використанню ПІН код або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції щодо перерахування грошових коштів з його карткового рахунку оскільки переказ коштів, розміщених на картковому рахунку позивача було здійснено без використання платіжної картки.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції у частині стягнення 7870 грн. лікарняних витрат за час коли ОСОБА_1 лікувався від отриманого інсульту є законним та обґрунтованим, а щодо суми 15531, 01 грн. відкритий іншими особами кредит, який позивачем не укладався слід змінити рішення у цій частині відповідно до п.п. 1,2,4 ч 1 ст. 376 ЦПК України і стягнути із АТКБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 7870 грн., а у решті позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу АТКБ «Приват Банк» задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 квітня 2025 року змінити виклавши резолютивну частину у наступній редакції.

Стягнути із АТКБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 7870 грн.

У решті позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2026 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ