РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

13 лютого 2026 року

м. Рівне

Справа № 572/768/22

Провадження № 22-ц/4815/638/26

перевіривши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковташа В.Д. на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сарненської міської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

16 січня 2026 року представником ОСОБА_1 адвокатом Ковташем В.Д. подано апеляційну скаргу на рішення суду, відповідно до якої скаржник просить поновити строк на її оскарження.

В обгрунтування поважності пропуску процесуального строку зазначає, що не отримував рішення суду та ознайомився з таким лише 16 грудня 2025 року після подання заяви про видачу рішення.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу, в розумінні статті 127 ЦПК України, оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Отже, встановлення процесуальних строків передбачено законом з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Зазначені висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 204/2113/14-ц, від 25 листопада 2020 року у справі № 2-9436/2007, від 17 листопада 2021 року у справі № 2-517/07.

Про ухвалення рішення позивач дізнався під час моніторингу справ у Єдиному державному реєстрі судових рішень, однак не вказує коли саме та не надає доказів підтвердження такого.

Разом з тим, скаржник є позивачем у даній справі, а тому мав цікавитися провадженням у ній, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та дотримуватися строку на апеляційне оскарження.

Судом встановлено, що копію вказаного рішення було надіслано ОСОБА_1 на вказану ним в позовній заяві адресу (а.с.62,63).

Наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з позовом не підтверджують об`єктивну неможливість чи ускладнення своєчасно звернутись до суду при поданні апеляційної скарги, а тому не можуть бути визнані поважними.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

За наведеного, суд визнає причини пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги представником ОСОБА_1 адвокатом Ковташем В.Д. на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2024 року неповажними.

Тому, скаржнику слід вказати інші поважні причини пропуску процесуального строку та надати належні та допустимі докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху до усунення вказаних недоліків у встановлений строк.

Керуючись ст.ст. 43, 185, 356, 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну представника ОСОБА_1 адвоката Ковташа В.Д. на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2024 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги шляхом надання Рівненському апеляційному суду Рівненської області заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із викладенням інших поважних причин пропуску та надати належні та допустимі докази на їх підтвердження.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Гордійчук С.О.