Провадження № 2/947/316/26
12.02.2026 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
за участю секретаря - Коростій М.В.,
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.274-279 ЦПК України, з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивачки адвокат Голосов Ю.В. до судового засідання надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги просивзадовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач до судового засідання не з`явився, повідомлявся, про причини не явки до судового засідання не сповістив правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду з приводу розгляду справи не надав.
3-я особа: представник Першої Одеської нотаріальної контори до судового засідання не з`явився, сповіщався.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, який рішенням від 09.02.2001 було задоволено. (справа № 2-500/2001).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 2-500/2001 від 29.01.2001 накладено арешт на майно, яке належало на праві власності ОСОБА_3 , який проживав за адресою: АДРЕСА_5 , а саме - автомобілі, квартири, будинки, побутову техніку, меблі, предмети розкоші, вартість яких еквівалентна ціні позову, із забороною їх відчуження, оренди, міни та застави.
На підставі вказаної ухвали суду Перша одеська державна нотаріальна контора зареєструвала обтяження №7220385 від 20.05.2008 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується актовим записом №2706 від 22.11.2024 Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса).
ОСОБА_3 в добровільному порядку виконав рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 09.02.2001, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні виконавчі провадження зі стягувачем ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а відповідно до частини 4 цієї ж статті ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.
Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або й законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При таких обставинах, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 18, 19, 81, 141, 178, 187, 211, 247, 258, 259, 273, 274-279, 280-289 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Зняти арешт накладений ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 27.11.2000 на майно, що належить на праві власності ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обтяження 7220385, зареєстрований 20.05.2008 Першою Одеською державною нотаріальною конторою,
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: І. В. Огренич