Справа № 405/487/26
Номер провадження 2-з/404/9/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького

в скла ді: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Котової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без повідомлення учасників справи та фіксування судового засідання заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в порядку статтей 149, 150, 152 Цивільного процесуального кодексу України, звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 2906 від 20.01.2026 року) шляхом накладення арешту на ? квартири АДРЕСА_2 , придбану 20.12.2025 року, яка є спільною власністю заявниці та відповідача; заборони відповідачу відчужувати, заставляти, реєструвати будь-які зміни щодо квартири АДРЕСА_2 чи її частини до розгляду позову про поділ спільного майна; заборони органам державної реєстрації речових прав щодо нерухомого майна здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо квартири без узгодження із судом у цій справі.

Заява мотивована тим, що заявник вважає, що вищевказана квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та має намір звернутися до суду з позовом про її поділ. При цьому, чоловік заявниці - ОСОБА_2 має боргові зобов`язання, кредитори погрожують відібранням квартири, тому заявник вважає, що спірне майно може бути відчужено до вирішення спору по суті, і можливе судове рішення на користь позивача втратить свою ефективність.

Згідно частин першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачені у статті 150 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, за пунктом 1 та 2 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; а також забороною вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (частина перша статті 153 Цивільного процесуального кодексу України).

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» роз`яснено, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Однак, заявниця в прохальній частині заяви не визначила частку нарухомого майна, на яку просить накласти арешт. Щодо способу забезпечення позову шляхом заборони відповідачу відчужувати, заставляти, реєструвати будь-які зміни щодо квартири АДРЕСА_2 чи її частини до розгляду позову про поділ спільного майна не навела відповідних обґрунтувань, зважаючи на заявлення накладення арешту, а також залишила не визначеною частку спірного нерухомого майна. Щодо способу забезпечення шляхом заборони органам державної реєстрації речових прав щодо нерухомого майна здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо квартири без узгодження із судом у цій справі, то суд вважає, вказаний вид забезпечення таким, що не відповідає видам забезпечення позову, передбаченими статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України, так як органи державної реєстрації речових прав щодо нерухомого майна не повинні погоджувати із судом виконання покладних на них функцій щодо вчинення реєстраційних дій.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявниця посилається на можливість відчуження вказаного в заяві майна. Разом з тим, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, при цьому, заявницею не надано суду будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосування заходів забезпечення позову, зазначених заявником, оцінено подані докази і суд дійшов висновку про неможливість забезпечення позову, зважаючи на невизначеність видів забепечення позову у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 154 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), про забезпечення позову до подання позовної заяви, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 17.02.2026 року.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка