ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3453/25 Номер провадження 22-ц/814/353/26Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

розглянувши у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 04 червня 2025 року, постановлене суддею Нестеренко С.Г.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

24.03.2025 Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернулося в суд із указаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №А508СТ72 від 26.07.2021 у розмірі 131 624,73 грн станом на 24.03.2025, яка складається із: 59 349,33 грн заборгованість за тілом кредиту; 72 275,40 грн заборгованість за процентами; а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що 26.07.2021 між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №А508СТ72, за умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 60 000,00 грн. строком на 63 місяців, тобто до 25.10.2026) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачці кредит у розмірі, відповідно до умов договору.

Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку із чим станом на 24.03.2025 утворилася заборгованість у загальному розмірі 131 624,73 грн, заявлена до стягнення, а також витрати зі сплату судового збору.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 04.06.2025 відмовлено у задоволенні позову АТ «А-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивач звернувся в суд із позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували звернення до позичальника із вимогою про усунення порушення, як передумови судового захисту порушеного права.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, АТ «А-Банк» подало апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводить, що достроковим стягнення було не по всій кредитній заборгованості, а лише по тій її частині, платежі по якій були визначені до сплати в терміни після дати звернення до суду. Таким чином усі платежі з 26.07.2021 по 24.03.2025, які відповідач повинен був у відповідності до договору сплатити не є такими, що мають статус дострокового стягнення. Наведене відповідає позиції Верховного Суду України, сформованій у справі №6-31цс15 від 03.06.2015, яку суд першої інстанції помилкового залишив поза увагою.

Зазначає, що між сторонами існує зобов`язання на умовах кредитного договору, укладенню якого передувало ознайомлення позичальника із паспортом споживчого кредиту, ким передбачено, що у разі наявності заборгованості у клієнта зі сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, банк має право достроково розірвати кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку заборгованості, що виникла при користуванні клієнтом послугою «Швидка готівка». При цьому умовами кредитного договору не передбачено обов`язкове повідомлення про вимогу дострокового погашення кредиту, оскільки у даному випадку банк з даною вимогою звертається вже до суду.

Наголошує, що договір підписано позичальником електронним підписом, згоду на використання якого останній надав у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк». При цьому користуючись кредитними коштами, позичальник фактично висловив свою згоду із формою договору, а саме офертою, а також його умовами, включно із відсотками.

Вважає безпідставним застосування до спірних правовідносин позиції Верховного Суду, сформованої у справі №342/180/17 від 03.07.2019, як відмінної від фактичних обставин цієї справи, де застосуванню підлягає позиція Верховного Суду у справі №284/157/20 від 02.12.2020.

Посилаючись на положення ч.2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України, вважає, що фактичне прийняття позичальником пропозиції до укладення договору дією та сплата періодичних платежів є доказом дотримання А-Банком вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Стосовно дати актуальності інформації посилаючись на положення ч.2 ст.638, ст.643, ч.3 ст.645 ЦК України доводить, що паспорт кредиту оформлено у відповідності до Додатку №1 до Закону України «Про споживче кредитування», і строк кредиту зазначається у розділі «2 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» у підрозділі «Строк кредитування», де зазначено строком кредитування 240 місяців; а порядок обчисленні реальної річної процентної ставки визначено п.13 розділу 4 Паспорту.

Керуючись п.4 розділу 7 Паспорту доводить, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.07.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 22.07.2025.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання до суд апеляційної інстанції не з`явилися, що з огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.07.2021 ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» та анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банк. Проставленням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою позичальниця підтвердила, серед іншого, що: до укладення цієї угоди ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг в АТ «А-Банк», Тарифами, паспортом споживчого кредиту, та до укладення цієї угоди йому надана повна інформація про фінансові послуги у відповідності до ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» між нею та банком становлять договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Просить вважати наведений зразок його цифрового підпис або його аналог обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного підпису.

Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем: 039fbc6b2cb7221fd78b5956afb9635dfa702960345dbf762428e82e, що буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку А-Банк24 з метою засвідчення її дій згідно із Умовами та правилами надання банківських послуг./а.с.7-8/

26.07.2021 ОСОБА_1 звернулася до АТ «А-Банк» із заявою про надання послуги «Швидка готівка» №А508СТ72, за змістом якої просила надати їй кредит на таких умовах: вид кредиту послуга «Швидка готівка»; тип кредиту строковий; мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту 60 000,00 грн.; строк кредиту 60 місяців з 26.07.2021 по 26.07.2026 включно; процентна ставка (фіксована) 75,00% на рік; розмір щомісячного платежу 3 906,62 грн.; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 65 671143; загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісії становить 234 394,57 грн./а.с.8-9/

26.07.2021 АТ «А-Банк» перераховано ОСОБА_1 кошти у розмірі 60 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №ТR.18516314.32870.2915./а.с.11/

На підтвердження розміру стягнення банком надано розрахунок заборгованості та виписку по картці ОСОБА_1 за змістом якої станом на 24.03.2025 заборгованість за кредитним договором 131 624,73 грн. та складається із: 59 349,33 грн. заборгованість за тілом кредиту; 72 275,40 грн. заборгованість за процентами./а.с.10-13/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із того, що за умовами кредитного договору строк його виконання становить 60 місяців, які обраховуються із 26.07.2021 та спливають 26.07.2026. Натомість позивач звернувся до суд із позовом 24.03.2025, тобто до закінчення строку кредитування і не надав доказів звернення до позичальника з вимогою про усунення порушення. Відтак, звернення АТ «А-Банк» в суд із позовом про дострокове стягнення всієї заборгованості є передчасним, що виключає підстави для задоволення позову.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції не погоджується з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У спірних правовідносинах АТ «А-Банк» заявлено позов до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором, оформленим у вигляді Анкети-Заяви про приєднання до умов правил надання банківських послуг від 26.07.2021, яким погоджено використання удосконаленого електронного підпису за допомогою мобільного додатку АБанк24.

26.07.2021 16:43 ОСОБА_1 підписала простим електронним підписом за ідентифікатором НОМЕР_1 Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №А508СТ72 від 26.07.2021, яка разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір.

Згідно із пунктами 1-10 такого договору сторонами зобов`язання погоджено наступні умови кредитування: вид кредиту - послуга «Швидка готівка»; тип кредиту - кредит строковий; мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту - 60000,00 грн; строк кредиту - 60 місяців з 26.07.2021 по 26.07.2026 включно; процентна ставка (фіксована) - 75 на рік; розмір щомісячного платежу - 3906,62 грн; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 671143; загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить 234394,57 грн.

Згідно із п.16 цього договору клієнт має право протягом 14 календарних днів з дня отримання кредиту відмовитися від Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання клієнтом грошових коштів. При цьому намір відмовитися від договору клієнт зобов`язаний повідомити Банку до закінчення строку дії договору, визначеного Заявою. Протягом 7 календарних днів з дати подання повідомлення про відмову від договору клієнт зобов`язаний повернути банку грошові кошти, одержані згідно із цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором.

Позичальник, погодивши такі істотні умови зобов`язання кредитування, не реалізував належне йому право та не відмовився від договору, у тому числі після отримання кредитних коштів у розмірі 60000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №TR.18516314.32870.2915 від 26.07.2021.

Відтак, позичальник взяв на себе зобов`язання здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором у строк до 26.07.2026 (включно) шляхом внесення щомісячного платежу в розмірі 3906,62 грн у відповідності до графіку, викладеного у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, який становив 243394,57 грн., із яких: 60000,00 грн - тіло кредиту; 174394,57 грн - відсотки.

Враховуючи, що кредитні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з укладенням договору, то спірні правовідносини, що стосуються дострокового повернення кредиту, врегульовані положеннями частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», якою визначено, що уразі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла -щонайменше натри календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Тобто, якщо кредитор за вищевказаними наслідками бажає дострокового повернення всього кредиту, то повинен направити вимогу клієнту та повідомити його, що у випадку не погашення прострочки протягом 30 днів (60 днів за іпотекою) настане момент сплати всієї суми виданих коштів. Протягом вказаного строку позичальник може погасити вказану суму, що призведе до втрати чинності вимоги кредитора та, як наслідок, до повернення у графік платежів.

За відсутності факту належного направлення кредитором вимоги позичальнику про усунення порушень кредитного договору, суд може стягнути лише прострочену суму боргу, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 409/1398/18.

При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції викладене залишив поза увагою, тоді як у межах заявленого спору підлягає до стягнення заборгованість за простроченими платежами за період із 26.07.2021 по 24.03.2025, які не мають статусу дострокового стягнення та узгоджуються із графіком платежів, який містить електронний підпис позичальника ОСОБА_1 .

Доказів на підтвердження наявності у позичальника на момент підписання заяви заперечень щодо умов кредитування, матеріали справи не містять. Тоді як належність виконання зобов`язання є предметом доказування і у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформульованої у справі №913/618/21 від 08.06.2022.

Згідно зі статтями 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано та не надано доказів, які б підтверджували належне виконання умов зобов`язання, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за простроченими платежами за тілом кредиту за період із 26.08.2021 по 24.03.2025 у розмірі 19481,90 грн та за відсотками, які за вказаний період склали 1338,87 грн.

У іншій частині вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, оскільки за відсутності доказів обов`язкового письмового повідомлення позичальника з наданням строку для усунення допущених порушень, після спливу якого у разі невиконання позичальником зобов`язання кредитор набуває право дострокової вимоги за споживчим кредитом, доводи апеляційної скарги представника позивача є безпідставними.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, із постановленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованості за кредитним договором №А508СТ72 від 26.07.2021 станом на 24.03.2025 у загальному розмірі 20820,77 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам, із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову в розмірі 387,58 грн та витрати на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 726,72 грн, а всього 1114,30 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 04 червня 2025 року - скасувати.

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» () заборгованість за кредитним договором №А508СТ72 від 26.07.2021 станом на 24.03.2025 у розмірі 20820,77 грн, яка складається із: 19 481,90 грн заборгованість за тілом кредиту; 1 338,87 грн заборгованість за процентами.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» () витрати зі сплати судового збору в розмірі 1114,30 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак