УХВАЛА

12 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 466/3323/24

провадження № 61-1570ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою виконуючого обов`язки керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, третя особа - Державна казначейська служба України про відшкодування завданої шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальній справі у розмірі 72 250,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральну шкоду в розмірі 767200,00 грн. (сімсот шістдесят сім тисяч двісті гривень 00 копійок).

У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Судовий збір віднесено за рахунок держави.

Постановою Львівського апеляційного суду від 28 січня 2026 року апеляційну скаргу Львівської обласної прокуратури залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року змінено, викладено другий та третій абзац його резолютивної частини у такій редакції: «Стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальній справі у розмірі 72 250,00 грн (сімдесят дві тисячі двісті п`ятдесят гривень). Стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 767200,00 грн. (сімсот шістдесят сім тисяч двісті гривень 00 копійок).»

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року залишено без змін.

У січні 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга виконуючого обов`язки керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2026 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду: від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц, від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17, від 17 листопада 2021 року у справі № 755/5684/18-ц, від 18 травня 2022 року у справі № 522/2493/18, від 27 червня 2018 року у справі № 497/2885/15-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 295/692/17, від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19, від 07 травня 2020 року у справі № 320/3271/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, від 03 липня 2024 року у справі № 642/4605/20, від 22 січня 2025 року у справі № 335/6977/22, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 та інших (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України та витребувати матеріали справи.

Крім того, у касаційній скарзі заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року та постанови Львівського апеляційного суду від 28 січня 2026 року до закінчення касаційного провадження.

Клопотання аргументовано тим, що виконання оскаржуваних рішень до закінчення касаційного перегляду призведе до нецільового використання бюджетних коштів, що може спричинити надмірне навантаження на видатки з Державного бюджету України, а тому задля забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню фінансових інтересів держави у зв`язку з можливою зміною оскаржуваних судових рішень існує необхідність у зупиненні виконання.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення внаслідок можливого його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Перевіривши доводи клопотання виконуючого обов`язки керівника Львівської обласної прокуратури про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення касаційного провадження, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки наведені прокурором доводи не свідчать про необхідність зупинення виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2024 року. Прокурором не надано відомостей про сплив тримісячного строку з дня надходження до органів Державної казначейської служби України документів на виконання рішення суду у цій справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, третя особа - Державна казначейська служба України про відшкодування завданої шкоди, за касаційною скаргою виконуючого обов`язки керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2026 року.

Витребувати з Шевченківського районного суду м. Львоваматеріали справи № 466/3323/24.

Відмовити виконуючому обов`язки керівника Львівської обласної прокуратури у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року та постанови Львівського апеляційного суду від 28 січня 2026 року.

Роз`яснити учасникам право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник