Справа № 373/3404/25
Провадження № 2/373/403/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Лебедя В.В.,

за участю секретаря судових засідань Мороз В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позицій сторін

Представник П Ушакевич М.П. через підсистему «Електронний суд» подав позов, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.03.2023 у розмірі 43257,52 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20200,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.03.2023 відповідач ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») та підписав заяву щодо встановлення кредитного ліміту (заяви про відкриття поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком), а також паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», на підставі якої відповідачу було надано кредит у виді встановлення кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписані ним заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті www.a-bank.com.ua, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом на заявах. Однак всупереч умовам кредитного договору, відповідач своєчасно не провернув банку грошові кошти, у зв`язку з чим станом на 14.07.2025 виникла заборгованість в загальному розмірі 43257,52 грн, з яких 28899,76 грн - заборгованість за наданим кредитом, 14357,76 грн - заборгованість за відсотками. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, в добровільному порядку заборгованість не погашає, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

2. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 11.11.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної копії ухвали суду подати відзив на позовну заяву відповідно до вимог ст. 191 ЦПК України.

Позивачем на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України додано до позовної заяви докази надсилання відповідачу копій поданих до суду документів.

Ухвалою судді від 19.01.2026 здійснено перехід до розгляду з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 12.02.2026.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В заявлених позовних вимогах просив розглянути справу без участі їх представника, проти винесення заочного рішення суду не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» відповідач ОСОБА_1 погодився з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. У даній заяві відповідач відобразив інформацію щодо себе, у тому числі й контактну, зокрема номер свого мобільного телефону, а також засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП), що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису.

12.03.2023 ОСОБА_1 за допомогою УЕП підписав заяви про відкриття поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком/, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена».

У паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» містяться дані про основні умови кредитування, в тому числі розмір кредиту (ліміт), строк кредитування, тип та розмір процентної ставки, порядок повернення кредиту, тощо. Зазначено, що сума кредитного ліміту становить від 1000,00 до 200000,00 грн, базова процентна ставка на залишок заборгованості становить 40,8 % на рік, строк кредитування 240 місяців з правом автоматичного продовження; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 49,34 %.

Відповідно до довідки про надання відповідачу кредитних карток вбачається, що йому було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та надано кредитні картки № НОМЕР_2 , строк дії до грудня 2031 року; № НОМЕР_3 , строк дії до грудня 2031 року; № НОМЕР_4 , строк дії до грудня 2031 року; № 482988, строк дії до грудня 2031 року; № 203870, строк дії до грудня 2031 року; № 132217, строк дії до грудня 2031 року; № 612419, строк дії до грудня 2031 року; № 403724, строк дії до грудня 2031 року; № 190148, строк дії до грудня 2031 року; № 954335, строк дії до грудня 2031 року; № 142603, строк дії до грудня 2031 року; № 991840, строк дії до грудня 2031 року; № 306624, строк дії до грудня 2031 року.

Із довідки про надання лімітів вбачається, що за період з 12.03.2023 по 25.07.2025 відповідачу 12.03.2023 був встановлений кредитний ліміт, який 10.05.2023 був збільшений до 3000,00 грн, 29.02.2024 - до 5000,00 грн, 08.03.2024 - до 30000,00 грн, а 28.06.2025 зменшений до 28899,76 грн.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.03.2023, укладеного між сторонами, вбачається, що загальна заборгованість станом на 14.07.2025 становить 43257,52 грн, з яких 28899,76 грн - заборгованість за наданим кредитом, 14357,76 грн - заборгованість за відсотками

Зі змісту наданої виписки по картці за період з 12.03.2023 по 14.07.2025 вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти від позивача, а також частково здійснював повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність між сторонами кредитних правовідносин.

Відповідно пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) є належним доказом щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14.

4. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права, оцінка суду

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Нормою ч. 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 добровільно повернув вказаний борг. Відсутність в нього грошових коштів не звільняє його від обов`язку погасити борг за укладеним договором.

Таким чином, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного наданого доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

5. Розподіл судових витрат між сторонами

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду подано копії письмових документів: договір про надання правничої допомоги № 22012025 від 08.04.2025, укладений між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс»; додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги від 08.04.2025; акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 14.08.2025 на суму 20200,00 грн; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; довіреність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи.

У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.

Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого адвокатом часу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат за правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн, оскільки адвокатом був витрачений час лише на складання позовної заяви, інших процесуальних документів по справі він не подавав, безпосередньої участі в судових засіданнях не брав. Разом з цим, суд зауважує, що до акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 14.08.2025 включено витрати на загальну суму 11500,00 грн, які адвокатом не надавались та ті що стосуються виконання рішення суду (моніторинг справи в суді та написання процесуальних документів за необхідності - 5100,00 грн, отримання виконавчого документу - 1000,00 грн, перевірка судового рішення та виконавчого документа на відповідність обов`язкових реквізитів - 400,00 грн, написання заяви про примусове виконання рішення та здійснення контролю за ефективним виконанням судового рішення на стадії виконавчого провадження - 5000,00 грн).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Як вбачається з платіжного доручення № 204 від 20.08.2025 позивачем за подання позову до ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.03.2023 у розмірі 43257,52 грн (сорок три тисячі двісті п`ятдесят сім гривень п`ятдесят дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Переяславський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін

позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк», місцезнаходження за адресою: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ