Провадження №2/523/2721/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2026 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Березніченко В.Є.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 44 181,97грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 22.10.2015р. між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладена угода № 200365382 за умовами якої остання отримала кредит у розмірі 11 000,00грн., строком користування з 22.10.2015р. по 22.10.2017р.

20.07.2020р. між ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір №7_БМ за умовами якого до позивача перейшло право вимоги, у тому числі за кредитним договором № 200365382 від 22.10.2015р.

Сума боргу відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Діджи Фінанс» становить 33 763,23грн., у тому числі: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 10 995,89грн., заборгованість по процентам в розмірі 22 767,34грн.

Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача інфляційній витрати в розмірі 7 382,82грн., 3% річних 3035,92грн. на підставі статті 625 ЦК України.

Ухвалою судді Пересипського районного суду м. Одеси від 24.09.2025р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, яку скеровано за місцем реєстрації відповідача, яка лише 16.01.2026 року повернута до суду з позначкою пошти «за відсутністю адресата за вказаною адресою».

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 13.05.2024 року у справі № 755/4829/23, останній зазначив, що суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками ««адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи.

Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов відповідачем не подано, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів.

Матеріалами справи, які сформовані судом в електронній та письмовій формах, встановлено, що 22.10.2015р. між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №200365382 шляхом підписання відповідачкою заяви №200365382 та анкети №1885095. Відповідно до умов кредитного договору відповідачці було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на дату укладання договору в розмірі 50000,00грн., з встановленням максимальної ставки по ліміту 55% річних, реальною процентною ставкою по кредиту 76,53%.

Додатково ОСОБА_1 підписано довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Преміальна кредитна картка Visa Gold», якою визначені: мета кредиту споживчі потреби, строк кредиту 12 місяців, форма кредиту відновлювана кредитна лінія, процента ставка фіксована, а також інші істотні умови кредиту, визначені у розділі ІІІ довідки, як то орієнтована сукупна вартість кредиту.

Розпискою ОСОБА_1 підтвердила отримання від ПАТ «Банк Михайлівський» платіжної картки, рахунок № НОМЕР_1 .

20 липня 2020 року ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-06-09-000032-b від 15 червня 2020 року, уклали договір № 7_БМ про відступлення прав вимоги, за яким банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув право вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених в Додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

З Витягу з реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до договору № 7-БМ про відступлення права вимоги від 20 липня 2020 року за порядковим номером 86277 вбачається, що ПАТ «Банк Михайлівський» відступив ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до боржника за кредитним договором №200365382 від 22.10.2015р. на суму 33 763,23грн.

Вважаючи, що відповідачем порушені умови кредитного договору, право вимоги по якому перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс», позивач наводить розрахунок заборгованості, згідно з яким станом на 13.08.2025року загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором становить 33 763,23грн., з яких 10995,89грн. за тілом кредиту, 22 767,34грн. проценти за користування кредитом.

Крім того, позивачем нараховано за період з 25.02.2019 року по 23.02.2022р. інфляційні втрати в розмірі 7382,82грн., та 3% річних за той же період в розмірі 3035,92грн.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом статей 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно п. 1) ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За вимогами ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано порушення умов кредитного договору, зокрема в частині належного його виконання з повернення суми тіла кредиту та процентів за його користування.

Таким чином, встановлення факту невиконання кредитного зобов`язання, вказує на те, що позовні вимоги в частині стягнення суми боргу за тілом кредиту 10995,89грн. та процентів в розмірі 22767,34грн. є доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення інфляційних збитків та трьох процентів річних.

У зв`язку з простроченням відповідачкою виконання грошового зобов`язання щодо повернення тіла кредиту позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідачки інфляційні збитки та три проценти річних.

Суд повною мірою погоджується з представленим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат.

Позивачем надано розрахунок, з якого вбачається, що нарахування інфляційних втрат здійснено за період з 25.09.2019року по 23.02.2022року та трьох процентів річних за той же період від суми боргу в розмірі 33763,23грн.

Інфляційні втрати за порушення грошового зобов`язання обраховується наступним чином:

Розмір заборгованості 33763,23грн, період прострочення: 25.09.2019року по 23.02.2022року

Розрахунок здійснюється за формулою:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Інфляційні втрати: 33763,23x 1,21866444 33763,23= 7382,82грн.

Розрахунок 3% річних за порушення грошового зобов`язання за період з 25.09.2019року по 23.02.2022року.

33763,23грн. x 3 % x 1095 дні прострочення : 365 : 100 = 3035,92грн.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних витрат у повному обсязі.

При зверненні до суду з позовом ТОВ «Діджи Фінанс» було заявлено клопотання про поновлення строків позовної давності, яке було мотивовано тим, що оригінали кредитних договорів, права вимоги за якими було відступлено на підставі договору про відступлення права вимоги від 20.07.2020 року, були отримані позивачем лише на початку 2023 року в процесі виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі № 910/11298/16.

Стороною відповідача не було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Стаття 256 ЦК України передбачає, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору встановлено користування кредитним коштами платіжною карткою в розмірі встановленого ліміту, то право вимоги у позивача виникає за збігом часу дії платіжної картки, строк дії якої обмежений 3 роками. В даному випадку строк дії платіжної картки, виданої на ім`я ОСОБА_1 у жовтні 2015р. закінчився у жовтні 2018р. Отже, право вимоги у кредитора на звернення до суду виникло з жовтня 2018р.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово було продовжено і триває надалі.

Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Згідно Закону України про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності № 4434-IX від 14 травня 2025 року Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено. Закон набрав законної сили 04.09.2025р.

З даним позовом ТОВ «Диджи Фінанс» звернулось 03.09.2025р.

Отже, з огляду на вказане, позивач не пропустив строк позовної давності за вказаними вимогами з огляду на приписи пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

На підставі статті 141 ЦПК України пропорційно задоволеними позовним вимогам суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи 2422,40грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76,137,141,259,263-265,268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 33763,23грн., 3% річних в розмірі 3035,92грн., інфляційні витрати в розмірі 7382,82грн., судовий збір в розмірі 2422,40грн.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення суду складено 13 лютого 2026р.

Суддя