Єдиний унікальний № 371/1066/25 провадження № 2/371/291/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Миронівка

ЄУН 371/1066/25

Провадження № 2/371/291/26

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участю секретаря судових засідань Чайки А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 30 грудня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту, який складається з договору про надання фінансового кредиту №65913-12/2024 від 30 грудня 2024 року, додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту та паспорту споживчого кредиту від 30 грудня 2024 року.

Згідно з умовами укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 20 000,00 грн строком на 120 днів (дата повернення кредиту 28 квітня 2025 року) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,90 % за один день користування кредитом. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 10% від суми кредиту та дорівнює 2 000, 00 грн. Тип процентної ставки: фіксована, тип комісії одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту.

Кредит надано в безготівковій формі у національній валюті на рахунок відповідача, включаючи використання реквізитів банківської картки №4211-15xx-xxxx 0247, зазначених відповідачем у заявці-анкеті клієнта на отримання фінансового кредиту, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

Позивач свої зобов?язання за договором виконав у повному обсязі - 30 грудня 2024 року здійснив переказ коштів відповідачу у розмірі відповідно до умов договору.

Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 09 травня 2025 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 53 600,00 грн, яка складається із заборгованість по простроченому тілу кредиту 20 000 грн, заборгованість по простроченим відсоткам 21 600 грн, заборгованість по простроченій комісії 2 000 грн та заборгованість за штрафами 10 000 грн.

15 травня 2025 року на адресу відповідача було направлено повідомлення про повернення кредиту, відповідно до якого позичальнику надано строк 5 днів з моменту отримання письмової вимоги позикодавця усунути порушення умов договору про надання фінансового кредиту та повернути кредит, сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, неустойку у вигляді пені, в загальному розмірі 53 600,00 грн.

Станом на дату подання даної позовної заяви відповіді від відповідача не отримано, заборгованість за договором про надання фінансового кредиту не сплачено.

Вказану суму заборгованості, судові витрати в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 8 500,00 грн просила стягнути з відповідача в судовому порядку.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 16 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача копію ухвали про відкриття провадження від 16 грудня 2025 року в ектронному виді отримала 17 грудня 2025 року, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала.

Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно приписів частини 10 статті 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до положень частини 11 статті 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно даних відповіді №1556317 від 09 липня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстр та адресної довідки наданої ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області 04 вересня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: будинок під номером АДРЕСА_1 . 09 вересня 2024 року ОСОБА_1 знято з реєстрації.

Відповідно до інформації, наданої на запит суду Потіцьким старостинським округом №14 Миронівської міської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрований в селі Потік Обухівського району Київської області.

16 грудня 2025 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та судову повістку про виклик до суду направлено відповідачу за адресою останнього відомого місця проживання.

06 січня 2026 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за зазначеною адресою.

Крім того, 16 грудня 2025 року на офіційному вебпорталі судової влади України розміщено оголошення, за змістом якого відповідач повідомляється про розгляд цивільної справи за його участі.

У зв`язку з наведеним суд вважає, що про розгляд справи відповідач повідомлений належно.

Відповідно до положень статті 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

Відповідач відзиву на позов не подав.

Відповідно до положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, зважаючи на неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи

Суд встановив такі фактичні обставини.

30 грудня 2024 року відповідач підписав електронним підписом заявку-анкету на отримання фінансового кредиту, договір про надання фінансового кредиту №65913-12/2024 та додатки до нього: додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту з графіком платежів та паспорт споживчого кредиту (а.с. 12-21, 25-26, 27-29).

Відповідно до пункту 1.1. договору товариство надає відповідачу кредит у розмірі 20 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, відповідач зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту та сплатити проценти за користування кредитом.

Згідно пункту 1.2. договору про надання фінансового кредиту тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власній потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 30 грудня 2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 28 квітня 2025 року.

За умовами пункту 1.4. договору про надання фінансового кредиту за користування кредитом товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 20 000,00 грн (що складає 10,00 % від суми кредиту). Тип процентної ставки: фіксована. Тип комісії - одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту, якщо умови цього договору передбачаються сплату комісії за видачу кредиту).

За правилами пункту 1.6. договору про надання фінансового кредиту кредит надається відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на рахунок відповідача включаючи використання реквізитів платіжної картки №4211-15хх - хххх-0247 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.

Відповідно до пункту 2.18. договору про надання фінансового кредиту укладання договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту позичальником оферти товариства, що є укладенням договору відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», товариство надає на оригінал паспорту споживчого кредиту та договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал договору завантажується (надсилається) в особистий кабінет клієнта.

Згідно пункту 2.21. договору після підписання договору товариство надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок клієнта за реквізитами банківської картки клієнта, зазначеної клієнтом в заявці та цьому договорі.

Згідно даних довідки №3426_05 від 17 червня 2025 року, виданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 30 грудня 2024 року о 13:35:01 на рахунок банківської картки № НОМЕР_1 зараховано 20 000,00 грн, номер трансакції в системі iPay.ua-610715830, призначення платежу : зарахування 20000, грн на картку№ НОМЕР_1 (а.с. 11).

Відповідно до відповіді АТ «Банк Кредит Дніпро» №16-20511/Бт від 25 грудня 2025 року картку № НОМЕР_2 емітовано до рахунку НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 . Фінансовий номер телефону, зазначений в анкетних даних НОМЕР_5 . 30 грудня 22024 року о 13:36:03 на вказану картку було зараховано кошти в сумі 20 000,00 грн згідно платіжної інструкції 95/1(а.с. 64-65).

Згідно з даними розрахунку заборгованості за кредитним договором №65913-12/2024 від 30 грудня 2024 року заборгованість за договором про надання фінансового кредиту станом на 09 травня 2025 року становить 53 600,0 грн, з яких : 20 000,00 грн простроченого тіла кредиту, 21 600,00 грн сума прострочених процентів, 2 000, 00 грн сума комісії, 10 000,00 сума штрафу (а.с. 30-31).

15 травня 2025 року ТОВ «Стар файненс груп» на адресу відповідача направлялось повідомлення про повернення кредиту, згідно якого позичальнику надано строк 5 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги усунути порушення умов договору про надання фінансового кредиту та повернути кредит, сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, неустойку у вигляді пені/штрафу, в загальному розмірі 53 600,00 грн (а.с. 24).

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (далі за текстом Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону № 675-VIII зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону № 675-VIII).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами частини 8 статті 11 Закону № 675-VIII» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 11 Закону № 675-VIII передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 675-VIII моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 30 грудня 2024 року з метою отримання грошових коштів заповнив і підписав заявку-анкету клієнта на отримання фінансового кредиту, договір про надання фінансового кредиту №65913-12/2024 та додатки до нього: додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту з графіком платежів та паспорт споживчого кредиту. Підпис здійснений відповідачем за допомогою аналогу власноручного підпису, тобто одноразового ідентифікатора W838.

Згідно з заявкою-анкетою клієнта на отримання фінансового кредиту від 30 грудня 2024 року відповідач підтвердив, що ознайомлений з правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Стар файненс груп», які розміщені на веб-сайті suncredit.com.ua, приєднується до договору про спосіб підписання, який розміщений на сайті, та дає згоду ТОВ «Стар файненс груп» на використання під час підписання будь-яких документів (повідомлення, довідки, заяви, інше), пов`язаних з укладенням та виконанням договору про надання фінансового кредиту, накладенням електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» або електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію» або аналога власноручного підпису та печатки.

Заявка містить докладну інформацію щодо особи відповідача, зокрема індивідуальний податковий номер, номер паспорта громадянина України, дату його видачі, адресу місця проживання.

Отже, заповненням та підписанням договору про надання фінансового кредиту та заявки позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

З досліджених судом письмових доказів вбачається, що ТОВ «Стар файненс груп» та відповідач обумовили у письмовому вигляді та передбачили порядок та умови отримання кредитних коштів, погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, розмір відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитом, розмір комісії за видачу кредиту, а також строк кредитування.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Умови договору про розмір кредиту, порядок його надання та погашення, розмір та порядок сплати процентів за користування коштами та розмір комісії за надання грошових коштів у кредит, були викладені у підписаному відповідачем договорі про надання фінансового кредиту №65913-12/2024 від 30 грудня 2024 року.

У порушення норм закону та умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, кошти на погашення процентів за користування кредитом у встановлені договором періоди не надавав, суму кредиту по закінченню строку кредитування не вніс.

Суд враховує, що розрахунок заборгованості за тілом кредиту здійснено позивачем у відповідності до умов кредитного договору та діючого законодавства, з урахуванням внесених відповідачем на погашення заборгованості коштів. Відповідач обізнаний про наявність заборгованості, відомостей про її погашення та жодних заперечень щодо позову суду не надав. Факт наявності заборгованості та правильність її розрахунків відповідач не спростував.

У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що відповідач має заборгованість перед ТОВ «Стар файненс груп» за договором про надання фінансового кредиту №65913-12/2024 від 30 грудня 2024 року у розмірі 43 600,00 грн.

Відомостей про погашення заборгованості матеріали справи не містять, тож позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 000 грн, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 21 600,00 грн, заборгованості за комісією у розмірі 2 000,00 грн, що визначені у розрахунку заборгованості, є доведеними.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості по штрафам у розмірі 10 000,00 грн суд зазначає таке.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

Тобто, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок щодо аналізу пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України викладений у постанові Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі №910/10901/23, який, відповідно до положень частини 4 статті 263 ЦПК України, застосовується судом під час ухвалення судового рішення у подібній справі.

Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вимога про стягнення штрафу у розмірі 10 000,00 грн не підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду

Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків.

Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обовязок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог.

Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обґрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обґрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права.

Суд ухвалює рішення про часткове задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу, суми заборгованості за процентами та комісією підтверджені матеріалами справи.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за штрафами не підлягать задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Окрім судового збору представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати, сплачені за надану правничу допомогу у розмірі 8 500,00 грн.

У відповідності до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи.

Так, згідно з частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов?язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов?язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За приписами частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви долучено копії таких доказів: договору про надання правової допомоги від 01 травня 2025 року(надалі по тексту договір ), укладеного ТОВ «Стар файненс груп» з АО «КН Перший юридичний офіс» в особі керуючого партнера Нікіпелової К.Є., платіжної інструкції № 3688 від 19 червня 2025 року, ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВН № 1319721 від 01 травня 2025 року, витягу з реєстру (позичальників/боржників), що є додатком №1 до договору про надання правничої допомоги від 01 травня 2025 року (а.с. 9, 10, 32-35, 36).

Згідно з підпунктом а пункту 2.1 договору клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн за супровід претензійно-позовної діяльності стосовно одного позичальника (боржника) клієнта у кількості відповідно до реєстрів, які є додатками та невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 2.1.1 договору сума сплачується клієнтом у наступному порядку: протягом 3-х днів з дати підписання договору та виставлення відповідного рахунку клієнт сплачує 8 500 грн за супровід претензійно-позовної згідно з описом послуг визначених пунктом 2.1 (а) договору стосовно одного позичальника (боржника) клієнта у кількості відповідно до реєстрів, які є додатками та невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з пунктом 3.1 зазначеного договору факт надання послуг сторони оформляють актами приймання-передачі послуг (надалі - акт).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що адвокатське об?єднання складає акт і надає його клієнту, а останній підписує такий акт протягом 3-х робочих днів з моменту отримання акту. При наявності заперечень клієнт повідомляє адвокатське об?єднання про ці заперечення в такий же термін, після чого сторони вирішують всі спірні питання шляхом переговорів.

Відповідно до пункту 3.4 договору надання правничої допомоги послуги по цьому договору вважаються наданими з моменту підписання акту сторонами. В разі, якщо клієнт не підпише акт у термін, вказаний в пункті 3.2 договору, та не надасть мотивовану відмову від його підписання, то послуги вважаються такими, що надані та прийняті у повному обсязі без заперечень з моменту складання адвокатським об?єднанням такого акту.

В порушення приписів частини 3 статті 137 ЦПК України, пунктів 3.1 та 3.4 договору про надання правничої допомоги позивачем на підтвердження надання послуг правничої допомоги не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та передбаченого договором акта приймання-передачі послуг, тому суд вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 8 500,00 гривень стягненню з відповідача не підлягають.

Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вказаного правила з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 970, 46 грн (43 600 х 2 422,40/53 600).

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 274, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №65913-12/2024 від 30 грудня 2024 року, з урахуванням суми основного боргу, заборгованості за процентами та комісією, в розмірі 43 600 гривень 00 копійок та понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1 970 гривень 46 копійок, всього 45570 (сорок п`ять тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 46 копійок.

У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за штрафами у розмірі 10 000 гривень відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 16 лютого 2026 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп», , адреса місцезнаходження: будинок під номером 30-В, вулиця Фізкультури, місто Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Суддя Л.О. Капшук