Справа № 297/4185/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ІЛЬТЬО І. І.,

при секретарі судового засідання Гарані О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановленн факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 , звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області, із заявою про встановлення факту належності архівної довідки.

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, що розташоване за адресою 69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б, Запорізької області, .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після досягнення 60 років ОСОБА_1 звернулась до ПФУ для призначення пенсії за віком, однак до її страхового стажу не були зараховані періоди роботи на Берегівському радіозаводі виробничого об`єднання «Зоря», згідно довідок архівного відділу Мукачівської міської ради №790 та №791 від 27 жовтня 2025 року.

У довідці №791 заявницю зазначено як « ОСОБА_2 », хоча її по батькові правильно буде на російській мові « ОСОБА_3 ». У довідці №790 її зазначено правильно, одна до страхового стажу період з 22.09.1982 по 16.08.1983 роки все одно не зарахували.

Поряд з цим, згідно рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області №74 від 05.12.2025 року стаж згідно довідки №791 від 27 жовтня 2025 року не взято до уваги із-за згаданих розбіжностей. Згідно довідки №791 від 27 жовтня 2025 року з 08.08.1988 по 27.07.1994 заявниця працювала в ПАТ «Флекстронікс Сервіс УА» (Берегівський радіозавод «Зоря»). Відповідно до свідоцтва про народження та про укладення шлюбу її батька звали « ОСОБА_4 ». Титульна сторінка її трудової книжки серії АТ-ІІІ від 04.11.1982 заповнена правильно, згідно паспорту громадянина України. Записи у трудовій книжці відповідають змісту довідки №791 від 27.10.2025 року. Про існування вказаних вище розбіжностей, заявниця не знала, оскільки за все своє життя проблем із-за цього в неї не було, у тому числі під час трудової діяльності. Вказані розбіжності у позасудовому порядку усунути неможливо.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 25 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. При цьому, згідно поданої заяви просила розглянути справу без її участі.

Представник ГУ ПФУ в Запорізькій областів судове засідання не з`явилась. При цьому подала заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області№74 від 05.12.2025 року відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Вказане рішення мотивоване тим, що згідно паспорта громадянина України заявниця ОСОБА_1 , а в архівній довідці №791 від 27.10.2025 року зазначено згідно мови оригіналу « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_5 ».

Згідно довідки №791 від 27 жовтня 2025 року з 08.08.1988 року зарахована на постійну роботу інженером-програмістом в ПАТ «Флекстронікс Сервіс УА» (Берегівський радіозавод «Зоря») «МАЗАЙШВИЛЛИ ЛІАНА ВЛАДИМИРОВНА» та з 27.07.1994 року звільнена з роботи за власним бажанням «ПШЕНИЧНАЯ ЛІАНА ВЛАДИМИРОВНА».

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 ВІД 27.07.1965 року та про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 від 28.08.1991 року заявниця по батькові зазначена як « ОСОБА_6 ».

Згідно Титульної сторінка трудової книжки серії АТ-ІІІ від 04.11.1982 року заповнена відповідно до паспорту громадянина України. Записи у трудовій книжці відповідають змісту довідки №791 від 27.10.2025 року.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦГК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої Можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.95 при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати:

- особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй;

- спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав;

- утриманці померлого для одержання пенсії;

- прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК;

- інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у вказаній довідці допущено помилку, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановленн факту належності правовстановлюючого документу.

Керуючись ст.76-81,89,258-259,263-265,268,273,293-294,315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановленн факту належності правовстановлюючого документу = задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , архівної довідки архівного відділу Мукачівської міської ради №791 від 27 жовтня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Іван ІЛЬТЬО