Провадження № 2/761/2907/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В

за участю секретаря: Яцишина А.О.

представника позивача: Хілінського А.О.

представника відповідача : Яцишена Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про відмову від частини позовних вимог і закриття провадження в частині позовних вимог в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства культури України, третя особа: Національний заповідник «Києо-Печерська Лавра» про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа відповідно до вимог позову якої позивач просив: визнати незаконним звільнення ОСОБА_2 з посади генерального директора Національного заповідника «Києво-Печерська Лавра» на підставі наказу Міністерства культури та стратегічних комунікацій України № 432-к від 21 травня 2025; визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства культури та стратегічних комунікацій України № 378-к від 02 травня 2025 про оголошення догани ОСОБА_2 ; поновити ОСОБА_2 на посаді генерального директора Національного заповідника «Києво-Печерська Лавра» з 21 травня 2025; стягнути з Міністерства культури України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 травня 2025 по день фактичного поновлення на посаді; зобов`язати Міністерство культури України спростувати недостовірну інформацію, поширену в засобах масової інформації щодо звільнення ОСОБА_2 з посади генерального директора Національного заповідника «Києво-Печерська Лавра», шляхом опублікування офіційного спростування на офіційному вебсайті Міністерства, а також у виданнях «Главком» і «Українська правда. Життя», із зазначенням, що звинувачення у неналежному виконанні обов`язків та порушеннях у діяльності Заповідника не відповідають дійсності; стягнути з Міністерства культури на користь ОСОБА_2 компенсацію моральної шкоди з урахуванням моральних страждань, спричинених незаконним звільненням, незаконною доганою та порушенням строків надання відповіді на адвокатський запит.

В судовому засіданні 11.12.2025 представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Хілінський А.О. заявив клопотання про закриття провадження у зв`язку із відмовою від частини позовних вимог: зобов`язати Міністерство культури України спростувати недостовірну інформацію, поширену в засобах масової інформації щодо звільнення ОСОБА_2 з посади генерального директора Національного заповідника «Києво-Печерська Лавра», шляхом опублікування офіційного спростування на офіційному вебсайті Міністерства, а також у виданнях «Главком» і «Українська правда. Життя», із зазначенням, що звинувачення у неналежному виконанні обов`язків та порушеннях у діяльності Заповідника не відповідають дійсності; стягнути з Міністерства культури України на користь ОСОБА_2 компенсацію моральної шкоди з урахуванням моральних страждань, спричинених незаконним звільненням, незаконною доганою та порушенням строків надання відповіді на адвокатський запит.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.

Дослідивши матеріали заяви, вислухавши думку сторін, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 1-3 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

В свою чергу, згідно з п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд роз`яснює про наслідки відмови від позову, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Оскільки цивільно-процесуальним законодавством передбачена відмова від позову, у даному випадку заявлене представником позивача клопотання не суперечить інтересам позивача, суд, зважаючи предмет і підставу позову, перевіривши повноваження представника позивача на вчинення вказаної процесуальної дії, з врахуванням підтримання вказаного клопотання в судовому засіданні позивачем, - приходить до висновку про можливість прийняття відмови від вищевказаної частини позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення клопотання представника позивача про відмову від частини позовних вимог, та, як наслідок, закриття провадження у справі в частині вищевказаних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 259, 260, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяву представника позивача про відмову від частини позовних вимог в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства культури України, третя особа: Національний заповідник «Києво-Печерська Лавра» про визнання незаконним звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку з час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Закрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства культури України, третя особа: Національний заповідник «Києво-Печерська Лавра» про визнання незаконним звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку з час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити дії, в частині позовних вимог : зобов`язати Міністерство культури України спростувати недостовірну інформацію, поширену в засобах масової інформації щодо звільнення ОСОБА_2 з посади генерального директора Національного заповідника «Києво -Печерська Лавра», шляхом опублікування офіційного спростування на офіційному вебсайті Міністерства, а також у виданнях «Главком» і «Українська правда. Життя», із зазначенням, що звинувачення у неналежному виконанні обов`язків та порушеннях у діяльності Заповідника не відповідають дійсності; стягнути з Міністерства культури на користь ОСОБА_2 компенсацію моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. з урахуванням моральних страждань, спричинених незаконним звільненням, незаконною доганою та порушенням строків надання відповіді на адвокатський запит.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: