ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Анапріюк С.П., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

встановила:

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із цією заявою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2026 справа надійшла в провадження судді Анапріюк С.П.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Зміст відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за № 2346071 від 16.02.2026 свідчить, що боржник, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно зі ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Отже, право звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини має той з батьків дитини, з ким проживає дитина.

На підтвердження проживання дітей з нею заявник надала до суду витяги з реєстру територіальної громади про реєстрацію місця проживання дітей.

Проте вказані документи не є належними та достатніми доказами на підтвердження дійсного проживання дітей із заявницею, оскільки докази про зареєстроване місце проживання не свідчать про фактичне місце проживання дітей.

Вказана обставина позбавляє суд можливості встановити факт утримання ОСОБА_1 дітей станом на день звернення заявника до суду з цією заявою та, як наслідок, позбавляє суд можливості з`ясувати наявність у заявника правових підстав для звернення до суду з такою заявою.

Отже, вказана заява подана до суду з порушеннями вимог статті п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

З огляду на вказане, вважаю наявними правові підстави для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментівна утримання дітей.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК