ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/8442/25
№ провадження 2/646/1247/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.26 місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі

головуючої судді Іщенко О. В.,

секретар судового засідання Петренко А. О.,

учасники справи:

представник позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» Мєшнік К. І.,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова відповідно до приписів частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій позивача та відповідача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк» в особі представника Мєшніка К. І. з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30 серпня 2019 року у сумі 90 224,88 гривень станом на 20 листопада 2024 року та судові витрати у сумі 2 422,40 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 30 серпня 2019 року.

Положеннями анкети-заяви визначено, що вона разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши вказану анкету заявку відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами кредиту та отримав примірник у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

Окрім того, в анкеті позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 25 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Акціонерне товариство «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі).

Станом на 16 вересня 2022 року у відповідача прострочення зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

Банк 16 вересня 2022 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, однак, відповідач не контакт не виходив та не вчинив жодної дії, спрямованої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим кредит 29 серпня 2022 року став у формі «на вимогу».

На підставі викладеного вище, станом на 20 листопада 2024 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Універсал Банк» становить 90 224,88 гривень та складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом у сумі 90 224,88 гривень, яку позивач, керуючись статтями 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050 та 1054 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином; у позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі та зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення по справі.

Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. На офіційну електронну адресу суду надав заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, оскільки він наразі проживає закордоном.

Також, ОСОБА_1 зазначив, що погоджується із розглядом справи та, оскільки він є особою з інвалідністю другої групи, просив суд не стягувати з нього судовий збір.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

30 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, підписавши власноручно анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, чим підтвердив, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписуючи анкету-заяву ОСОБА_1 , просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал банк» у гривні на його ім`я № НОМЕР_2 та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору.

З довідки про наявність рахунку від 20 листопада 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 належить рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), тип рахунку - Картка Чорна , валюта рахунку - UAH, статус картки - активна до 06/29.

Як убачається з довідки про розмір встановленого ліміту від 20 листопада 2024 року, ОСОБА_1 через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30 серпня 2019 року за карткою НОМЕР_4 2019-08-30 16:36:45 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 5 000,00 гривень, який у подальшому неодноразово змінювався.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного кредитного договору стосовно видачі/перерахування відповідних кредитних коштів на рахунок відповідача Акціонерним товариством «Універсал Банк» до суду надано інформацію про рух коштів по картці № НОМЕР_4 (рахунок НОМЕР_2 ) за період з 30.08.2019 по 20.11.2024, скріплену печаткою позичальника - Акціонерного товариства «Універсал Банк».

Згідно із розрахунком заборгованості за договором № б/н від 30 серпня 2019 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом - ОСОБА_1 - станом на 20 листопада 2024 року заборгованість відповідача становить 90 224,88 гривень та складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом у сумі 90 224,88 гривень.

Отже, як убачається з наведених вище обставин справи, спірні правовідносини виникли між кредитодавцем - Акціонерним товариством «Універсал Банк» та фізичною особою ОСОБА_1 - споживачем фінансових послуг.

Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

За приписами частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються учасниками цивільної справи.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною другою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із змістом статей 626 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із приписами частин першої та третьої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно із приписами частин першої, четвертої, п`ятої та сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору.

У разі укладення договору про споживчий кредит на умовах кредитування рахунку в ньому має бути передбачено, що кредитодавець має право вимагати повністю повернути суму кредиту в будь-який час із визначенням строку попередження споживача про таку вимогу.

Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно із приписами статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частин першої - третьої статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позивач, пред`являючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30 серпня 2019 року у сумі 90 224,88 гривень, обгрунтував право вимоги тим, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 30 серпня 2019 року.

Судом встановлено, що відповідачем 30 серпня 2019 року власноручно підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, яка разом з умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг.

Підписуючи анкету-заяву власноручним підписом ОСОБА_1 просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал банк» у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку.

На підтвердження факту належного виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо надання грошових коштів відповідачу у виді встановлення кредитного ліміту позивач долучив до позовної заяви інформацію про рух коштів по картці № НОМЕР_4 (рахунок НОМЕР_2 ) за період з 30.08.2019 по 20.11.2024.

З інформації про рух коштів по картці № НОМЕР_4 (рахунок НОМЕР_2 ) за період з 30.08.2019 по 20.11.2024 убачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами наданими йому за умовами кредитного договору, знімаючи готівку, поповнюючи картку, здійснюючи перекази та інші фінансові операції.

Згідно із абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 22.04.2024 року у справі № 559/1622/19 зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Ураховуючи наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів у вигляді встановлення кредитного ліміту, а також з огляду на те, що відповідач регулярно здійснював фінансові операції з кредитними коштами, у відзиві на позовну заяву визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Окрім того, ураховуючи фактичне користування відповідачем кредитними коштами, регулярне внесення грошових коштів у рахунок погашення кредитної заборгованості, суд уважає доведеною правомірність заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами.

Відповідно до частин першої та другої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 569/15311/21 зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.

Отже, ураховуючи наведене вище, оцінивши надані позивачем докази та встановлені відповідно ним обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд доходить висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, тому, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із пунктом 9) частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначена вище правова норма підлягає застосуванню і у випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Викладене узгоджується з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року по справі № 802/2066/16-а (провадження № К/9901/45061/18), відповідно до якої, якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, то і, відповідно, судовий збір з нього не стягується.

У разі задоволення позовної заяви повністю судовий збір з відповідача, звільненого від сплати судового збору, не стягується. У разі часткового задоволення позову у справі, в якій відповідач звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується лише з позивача пропорційно до відхиленої частини вимоги.

Водночас, якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, а позивач його сплатив, то у разі задоволення позову на користь позивача стягується сплачений розмір судового збору з Державного бюджету України або відповідного місцевого бюджету.

Судом встановлено, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим 25.10.2024 УСЗНА Основ`янського району ХМР, тому, на підставі пункту 9) частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає звільненню від сплати судового збору.

Ураховуючи викладене вище, суд уважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 2 422,40 гривень, згідно із платіжною інструкцією № 7 від 19 лютого 2025 року.

Керуючись статтями 2, 76, 89, 141, 259, 352, 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30 серпня 2019 року у розмірі 90 224 (дев`яносто тисяч двісті двадцять чотири) гривні 88 копійок.

Стягнути з держави за рахунок коштів Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, сплачений на розрахунковий рахунок UA0020661, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), отримувач коштів ГУК Харк?в обл/мХар Основ`ян/22030101, МФО 899998, згідно із платіжним дорученням № 7 від 19 лютого 2025 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 29 січня 2026 року.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходження: вулиця Автозаводська, будинок 54/19, місто Київ, 04082; номер телефону: +91, email: ;

Представник позивача: Мєшнік Костянтин Ігорович, РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: вулиця Січеславська Набережна, будинок 47/12, місто Дніпро Дніпропетровської області, 49044; номер телефона: НОМЕР_7 , email: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; номер телефона: НОМЕР_9 , email: ІНФОРМАЦІЯ_3

Суддя О. В. Іщенко