Справа №484/6651/25
Провадження №2/484/246/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання Бикова О.П.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку під будинком

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1000га, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:058:0014, за адресою: АДРЕСА_1 .

В позовній заяві представник позивача зазначила, що на підставі договору дарування від 05.12.2002 позивач є власником 2/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі договору купівлі-продажу від 11.11.2025 позивач став власником 1/3 частини вказаного будинку. Однак право власності на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, не була передане попередніми власниками позивачу. Вважає, що через перехід до позивача права власності на зазначений будинок, до нього також й перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розміщений будинок. Державний акт на право приватної власності на землю був виданий на ім`я попереднього власника будинку ОСОБА_5 .

Ухвалою від 29.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, визначені строки для подачі заяв по суті.

Ухвалою від 20.01.2026 підготовче провадження було закрите та спарва призначена до судовго розгляду.

Позивач до суду не прийшов. Його представник надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивача.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не прийшов, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розглянути справу без його участі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 повторно на судове засідання не прийшли, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відзив до суду не наданий.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних вище осіб за наявними в ній доказами.

Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до договору дарування, посвідченого 05.12.2002 приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Цихонею В.А. за №9121, ОСОБА_2 подарувала позивачем 2/3 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

11.11.2005 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 11.11.2005 між ОСОБА_3 та позивачем та посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Цихонею В.А. за №8581, останній став власником 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на вказаний вище житловий будинок зареєстровано у Державному реєстрі речових прав за позивачем за №62537893 та №62537920 відповідно.

На підставі рішення Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 20.04.1993 №97 право власності на земельну ділянку площею 0,1000га, для обслуговування житлового будинку та господарських приміщень за адресою: АДРЕСА_1 передане ОСОБА_4 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 23.04.1993.

Відповідно до Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.10.2025 №НВ-027 зазначена земельна ділянка має кадастровий номер :02:058:0014.

Відповідно до ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Згідно із частиною першої статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Вказані норми встановлюють єдність юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель і споруд.

Статтею 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на отримання якої в містах із земель державної або комунальної власності мають право громадяни України, складає не більше 0,10 гектара (пункт «г» частини першої статті 121 ЗК України).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі викладеного вище суд вважає, що позов обґрунтований та належить задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1000га, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:058:0014, за адресою: АДРЕСА_1 і, без зміни цільового призначення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи або особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених уч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Н.А.Медведєва