У Х В А Л А

Справа №753/4260/25

Провадження №2-з/377/1/26

27 січня 2026 року суддя Славутицького міського суду Київської області - Малишенко Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - про поділ спільного майна подружжя,

У С Т А Н О В И В:

З Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю до Славутицького міського суду Київської області надійшла позовна заява.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову. Накладено арешт на автомобіль марки «AUDI E-TRON 55» 2021 року випуску, НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нього, який зареєстрований за ОСОБА_4 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.04.2025 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, об`єднано його в одне провадження з первісним позовом та призначено справу в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Славутицького міського суду Київської області.

Ухвалою судді Славутицького міського суду Київської області від 16 вересня 2025 року прийнято до провадження вищезазначену справу, визначено розгляд справи продовжити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Славутицького міського суду Київської області від 16 жовтня 2025 року клопотання позивача ОСОБА_3 про зміну предмету позову задоволено, приєднано до матеріалів цивільної справи заяву ОСОБА_3 про зміну предмета позову з пакетом документів, в якій він просив: Визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль марки AUDI E-TRON 55, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_3 , загальною вартістю 1424 035,00 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

26 січня 2026 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій, посилаючись на статті 41 Конституції України, 149-152 ЦПК України, 60-68 СК України просить:

1. прийняти заяву про забезпечення позову до розгляду.

2. встановити графік та порядок користування спірним автомобілем наступного змісту:

- Непарний місяць року автомобіль знаходиться в користуванні Відповідачки ( ОСОБА_5 );

- Парний місяць року автомобіль знаходиться в користуванні Позивача ( ОСОБА_3 );

- Передача автомобілю здійснюється першого числа кожного місяця до 18:00 між сторонами спору (відповідно до графіку). При виникненні форс-мажорних обставин, передача автомобілю здійснюється за попередньою згодою та домовленістю сторін, але не пізніше четвертого числа поточного місяця;

- Автомобіль передається у справному стані, на ходу, з комплектом відповідних аксесуарів (В зимовий період на зимових колесах, в літній період на літніх колесах, зарядний пристрій з комплектом кабельної продукції, запасне колесо, домкрат, балонний ключ із секретною головкою, ремонтний комплект шино монтажу, аптечка, вогнегасник).

- Передається ключ від автомобілю та технічний паспорт;

- Технічне обслуговування транспортного засобу під час набуття його строку, заміна коліс з зимових на літні та навпаки здійснює той, у кого по графіку знаходиться авто у володінні за свій рахунок.

3. Зобов`язати сторони, протягом розгляду справи в суді вчиняти дії щодо безперешкодного доступу до користування автомобілем марки AUDI E-TRON55, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_3 , колір білий, тип легковий, кузов універсал, зареєстрований за ОСОБА_5 відповідно до вказаного графіку.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні Славутицького міського суду Київської області знаходиться справа № 753/4260/25 провадження № 2/377/536/25 за первісним позовом ОСОБА_3 (відповідача за зустрічним позовом) до відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_5 , про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва, від 10.03.2025 року, по справі №753/4260/25, провадження №2-з/753/52/25 задоволено його заяву про забезпечення позову, накладено арешт на автомобіль марки «AUDI E-TRON 55» 2021 року випуску, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_5 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Дана ухвала у встановленому порядку Відповідачкою оскаржена не була та набрала законної чинності.

З урахуванням того, що розгляд даної справи, з об`єктивних причин, відбувається доволі тривалий час (з березня 2025 року), а користування спірним автомобілем на протязі розгляду здійснюється лише ОСОБА_5 , та з урахуванням принципу справедливості, вважає за доцільне подати до суду дану заяву для забезпечення позову.

Згідно статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Як відомо суду, за час шлюбу, а саме 13.05.2024, ОСОБА_3 було придбано колісний транспортний засіб, автомобіль марки AUDI E-TRON 55, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_3 . Відповідно до Договору купівлі-продажу 160/2024 від 13.05.2024, транспортний засіб було оформлено на Відповідачку.

Згідно звіту про оцінку майна № 3424/25 від 31.01.2025 виконаного суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 193/2022 від 16.05.2022, виданий Фондом державного майна України) ринкова вартість об`єкта оцінки (без ПДВ; з округленням) станом на 30.01.2025 складає: 1 424 035,00 грн. (один мільйон чотириста двадцять чотири тисячі тридцять п`ять гривень).

З моменту припинення подружніх стосунків (листопад 2024 року) та по теперішній час Відповідачка цілком та повністю, кожного дня використовує, володіє та експлуатує даний автомобіль лише на свою користь, чим погіршує стан транспортного засобу, завдаючи йому: - знос деталей; зменшення ресурсу акумуляторної батареї (автомобіль є електричним); поступове зменшення вартості автомобіля через фізичне та моральне старіння в процесі експлуатації; ймовірність потрапляння у ДТП; тощо.

Цим Відповідачка фактично порушує Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва та у випадку вирішення питання по справі на його користь завдає йому певної фінансової шкоди та втрати ним пристойної суми грошей від початкової суми при придбанні ним даного авто. Особисто він доступу до транспортного засобу не має. Відповідачка на час подання позовної заяви про поділ спільної сумісної власності подружжя уникає зустрічей та спілкування з ним. В добровільному порядку вирішувати питання про автомобіль відмовляється. Вважає, що транспортний засіб належить їй на праві приватної власності. Де зберігається автомобіль йому не відомо. Для вирішення своїх особистих справ та питань, де необхідно використання транспортного засобу він вимушений користуватися громадським транспортом, звертатись до батьків чи друзів, позичаючи в них автомобілі.

Відповідачка фактично порушує його законні права на користування та володіння власним майном. Оскільки станом на зараз судом не встановлено право особистої приватної власності на спірний автомобіль, вважає, що користування ним має відбуватись за правилами статті 369 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) якою визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду при задоволенні позову. Викладене вище свідчить про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Ч. 1 ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У ч. 1 ст.150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Позов, зокрема, забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до Ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову - задоволено. Накладено арешт на автомобіль марки «AUDI E-TRON 55» 2021 року випуску, WAUZZZGE1MB025046, державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нього, який зареєстрований за ОСОБА_4 .

Застосування заходу забезпечення позову шляхом заборони відчуження на автомобіль є ефективним та достатнім захистом поновлення порушених прав позивача і співмірним із заявленими позовними вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу».

Разом з тим, не є необхідним і співмірним встановлення порядку користування автомобілем, оскільки заявник належним чином не обґрунтовував підстави застосування та доцільності вжиття таких заходів. У заяві про забезпечення позову заявник не довів, що його права можуть бути порушені у разі невжиття вказаних заходів забезпечення позову та що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не надав доказів реального наміру відповідачки не виконати рішення суду у майбутньому.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на автомобіль марки «AUDI E-TRON 55» 2021 року випуску, WAUZZZGE1MB025046, державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нього, ухвала набрала законної сили та станом на день розгляду даної заяви не оскаржено та не скасовано, також реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду не надано, суд вважає, що у даному випадку за таких обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала складена і підписана 27 січня 2026 року.

Суддя Т. О. Малишенко