КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року

справа № 759/16019/23

провадження № 22-з/824/67/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Яхно П.А.

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сиротюк Ольга Володимирівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року, постановлене під головуванням судді Ул`яновської О.В. за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сиротюк Ольга Володимирівна про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року заяву про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22.04.2024 за нововиявленими обставинами - задоволено.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22.04.2024 у справі №759/16019/23 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 14.11.2018 у розмірі 480000 доларів США, скасовано та ухвалено нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сиротюк Ольга Володимирівна про стягнення боргу за договором позики відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року залишено без змін.

Від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду, в якій просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 150 000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 проти задоволення заяви заперечував, просив залишити її без задоволення.

Інші учасники справи не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення та для залишення заяви без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частина сьома статті 43 Конституції України передбачає, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Частинами першою, третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20 липня 2021 року по справі № 922/2604/20.

Як вбачається з матеріалів справи, представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не було долучено детального опису виконаних доручень клієнта, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 141, 246, 268, 270, 389 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складено 09 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді