Справа №710/133/26
Номер провадження 6/710/7/26
УХВАЛА

іменем України

11.02.2026 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Сивоконя С.С.,

за участі секретаря судових засідань Шпиці О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі

ВСТАНОВИВ:

До Шполянського районного суду Черкаської області, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, підсистеми «Електронний суд», 02.02.2026 надійшла заява за підписом представника ТОВ «Брайт Інвестмент»про заміну стягувача у виконавчому листі. У поданій заяві міститься прохання замінити сторону стягувача з ПАТ КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ", , у виконавчому листі № 2-1182/11, виданого на підставі рішення Шполянського районного суду Черкаської області.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Шполянського районного суду Черкаської області по справі № 2-1182/11 позовні вимоги ВАТ КБ Надра" було задоволено. Судом вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 9377,35 грн. Судом 04.12.2011 на підставі вищезазначеного рішення було видано виконавчий лист № 2-1182/11.

Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020, право вимоги за кредитним договором №177П/11/2007/980 від 07.11.2007, укладеного між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право вимоги перейшло до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП», згідно договору № GL48N718070_blank_01, про відступлення прав вимоги від 30.09.2020, відступив права вимоги за кредитним договором №177П/11/2007/980 від 07.11.2007, на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», , разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

У судове засідання представник заявника не з`явився. В своїй заяві про стягувача у виконавчому листіміститься прохання розглядати справу за відсутності представника заявника.

Боржник, ОСОБА_1 , до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у передбаченому законом порядку.

Представники Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний Банк «Надра», ТОВ «Дніпрофінансгруп» та Звенигородський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про розгляд справи повідомлялися у передбаченому законом порядку, до суду не з`явилися, заяв та клопотань не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За наведених обставин суд вважає за можливе слухати заяву у відсутності сторін, оскільки згідно п. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020, право вимоги за кредитним договором №177П/11/2007/980 від 07.11.2007, укладеного між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право вимоги перейшло до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

Відповідно до додатку №1 до договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020, зазначений ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором 177П/11/2007-980 від 07.11.2007.

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП», згідно договору № GL48N718070_blank_01, про відступлення прав вимоги від 30.09.2020, відступив права вимоги за кредитним договором №177П/11/2007/980 від 07.11.2007, на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», , разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Згідно із додатку №1 до договору № GL48N718070_blank_01 від 30.09.2020 про відступлення прав вимоги, зазначений ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором 177П/11/2007-980 від 07.11.2007.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За змістом п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимогами ч.1 ст.442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 190/2119/14-ц, від 15 серпня 2018 року. Аналогічні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 29.03.2021 у справі № 2-5356/10. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду у справі № 190/2119/14-ц, від 15 серпня 2018 року, у справі № 643/4902/14-ц, від 05.12.2018.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 369/13444/20 від 10.09.25 наголошує на тому, що під час розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі (сторони виконавчого провадження, сторони у справі) суд не може виходити за межі вирішуваного процесуального питання та констатувати (встановлювати) недійсність договору відступлення прав вимоги, який не є нікчемним (недійсним згідно з приписом закону) або не визнаний судом недійсним за наслідками вирішення відповідного спору.

У висновку Велика Палата Верховного Суду також зазначено, що суд має перевірити дотримання сторонами умов договору відступлення права вимоги, з якими вони пов`язували факт переходу права вимоги до боржника. Наведене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, про те, що для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідні відповідні первинні документи, які підтверджують факт вибуття особи з матеріальних правовідносин та перехід її прав і обов`язків до іншої особи - правонаступника.

У пункті 132 постанови від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Отже, суд повинен надати оцінку саме наявності у кредитора права вимоги та його чинності (неприпинення) на момент подання заяви про заміну стягувача у виконавчому листі. Зокрема, суд має з`ясувати, чи не настали визначені законом чи договором підстави для припинення зобов`язання (наприклад, його належне виконання), що матиме наслідком відсутність у первісного кредитора права вимоги до боржника.

Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно ч.1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Право вимоги до ОСОБА_1 було відступлено ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» згідно договору № GL48N718070_blank_01, про відступлення прав вимоги від 30.09.2020.

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про визнання договору факторингу недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення такого договору.

Відповідно до ч.3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19).

Ураховуючи викладене, суд вважає, що заява про заміну стягувача у виконавчому листі

є обґрунтованою, а тому її потрібно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 442, 512 514, ЦК України, ст. 3, 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 81, 258, 260, 354, 354, 442, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі задовольнити.

Замінити сторону стягувача з ПАТ КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ", , у виконавчому листі № 2-1182/11, виданого на підставі рішення Шполянського районного суду Черкаської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Сивокінь