САМАРІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/28/25
№ 2-др/183/44/25
12 лютого 2026 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі головуючої судді Сороки О.В., розглянувши, в порядку письмового провадження, заяву представника позивача адвоката Богаченка Максима Михайловича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності,-
Рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2025 року позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

24.11.2025 року від представника позивача адвоката Богаченка Максима Михайловича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій він просить викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції: «Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на трьохкімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (попередня назва м.Сєвєродонецьк) Луганської області, загальною площею 63,4 кв.м., що зареєстрована на підставі договору міни від 13.02.1997 року, серії ААВ № 217376, посвідченого старшим державним нотаріусом Сердюк Н.І. Сєвєродонецької державної нотаріальної контори від 13.02.1997 року, зареєстроване в реєстрі за № 841 та зареєстроване Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації від 28.03.1997 року, зареєстроване в реєстрі за № 455.

Заява про ухвалення додаткового рішення мотивована тим, що 31.10.2025 року заяву з рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.06.2025 року подано до державного реєстратора Вишгородської міської ради Київської області про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , луганської області, загальною площею 63,4 кв.м., у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Між тим, державним реєстратором Мельничук І.А. Вишгородської міської ради Київської області прийнято рішення № 81715559 від 06.11.2025 року про відмову у проведенні реєстраційних дій.

Підставою для відмови стало те, що під час розгляду документів встановлено, що відповідно до постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19.09.2024 року № 3984-ІХ Сєвєродонецький район у Луганській області перейменовано на Сіверськодонецький район Луганської області, а місто Сєвєродонецьк Лугапнської області перейменовано на Сіверськодонецьк Луганської області.

Вулицю Курчатова, в свою чергу, відповідно до розпорядження Сєвєродонецької міської військової адміністрації «Про перейменування вулиць Сєвєродонецька та населених пунктів Сєвєродонецької громади» № 47-А від 19.01.2024 року, було перейменовано на вулицю Князя Володимира.

Населений пункт та вулицю було перейменовано до винесення рішення суду, що не дало змоги реєстратору встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Дослідивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

30.12.2024 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, через систему «Електронний суд» зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Богаченком Максимом Михайловичем до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, у якій він просив: визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на трьохкімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 63,4 кв.м., що зареєстрована на підставі договору міни від 13.02.1997 року, серії ААВ № 217376, посвідченого старшим державним нотаріусом Сердюк Н.І. Сєвєродонецької державної нотаріальної контори від 13.02.1997 року, зареєстроване в реєстрі за № 841 та зареєстроване Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації від 28.03.1997 року, зареєстроване в реєстрі за № 455.

Рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2025 року позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення подано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Мельничук Ірини Анатоліївни Вишгородської міської ради Київської області № 81715559 від 06.11.2025 року про відмову у проведенні реєстраційних дій.

Підставою для відмови стало те, що під час розгляду документів встановлено, що відповідно до постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19.09.2024 року № 3984-ІХ Сєвєродонецький район у Луганській області перейменовано на Сіверськодонецький район Луганської області, а місто Сєвєродонецьк Луганської області перейменовано на Сіверськодонецьк Луганської області.

Населений пункт та вулицю було перейменовано до винесення рішення суду, що не дало змоги реєстратору встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У своїй відмові державний реєстратор посилається на ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до п.п. 1 ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

-відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

-відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

-відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

-наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості;

-наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

-виконання вимог, визначених статтею 27-2 цього Закону, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (крім випадків автоматичної реєстрації такого права згідно із законом);

-наявність факту застосування санкцій відповідно до Закону України "Про санкції", які унеможливлюють проведення державної реєстрації прав;

-наявність дозволу органу опіки та піклування на відмову від права власності на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, власником якого є малолітня дитина або неповнолітня особа, або на внесення такого майна до статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи чи як вступного, членського та/або цільового внеску члена кооперативу;

Так, дійсно на момент ухвалення Самарівським міськрайонним судом рішення у цивільній справі № 183/28/25 постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19.09.2024 року № 3984-ІХ Сєвєродонецький район у Луганській області перейменовано на Сіверськодонецький район Луганської області, а місто Сєвєродонецьк Луганської області перейменовано на Сіверськодонецьк Луганської області.

Між тим, зміна найменування населеного пункту та найменування вулиці не може слугувати підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на нерухоме майно відповідним державним реєстратором при наявності рішення суду, яке набрало законної сили та не було оскаржене в апеляційному порядку.

Державний реєстратор, перевіривши наявність таких змін, мав можливість винити реєстраційну дію, відповідно до своїх повноважень, визначених спеціальним Законом.

В свою чергу, обставини, які стали підставо для відмови у проведенні реєстраційної дії, не можуть бути підставою для зміни резолютивної частин рішення та ухвалення додаткового рішення, як на тому наполягає представник позивача, посилаючись на те, що суд при ухваленні рішення не вирішив питання щодо позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

За таких обставин, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 261, 270 ЦПК України, суд,

вирішив:

Відмовити представникові позивача ОСОБА_1 адвокату Богаченку Максиму Михайловича у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Сорока.