Справа № 367/1132/26
Провадження №2-з/367/17/2026
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

11.02.2026 суддя Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій просить суд:

визнати виконавчий напис № 3605 виданий 27.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. таким, що не підлягає виконанню;

визнати виконавчий напис № 4010 виданий 30.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. таким, що не підлягає виконанню

Одночасно з поданням позовної заяви до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд: зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 3605 виданого 27.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості; зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 4010 виданого 30.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі визнання судом оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь нього, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29.04.2020 у справі №285/2445/18 (провадження № 61-45537св18), від 16.09.2020 у справі № 344/6384/18 (провадження № 61-2347св19) та від 17.11.2020 у справі № 766/25403/18 (провадження №61-5718св19), вирішуючи питання, пов`язані з подібними у даній справі правовідносинами.

До заяви про забезпечення позову представником заявника долучено докази на підтвердження того, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жданович В.М. здійснюється виконавче провадження № 67862598, з виконання виконавчого напису нотаріуса від 30.05.2019 № 4010, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., яким запропоновано стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», заборгованість в сумі 28081,5 грн., відповідно до кредитного договору № 22176/0008XSGF від 29.10.2013, укладеного між первісним кредитором ПАТ «Платинум банк».

Також до матеріалів заяви долучено копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 67862557 від 11.12.2021, з виконання виконавчого напису нотаріуса від 27.05.2019 № 3605, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., яким запропоновано стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», заборгованість в сумі 38836,89 грн., відповідно до кредитного договору № 46/8236ВРL2С від 05.09.2013, укладеного між первісним кредитором ПАТ «Платинум банк».

Враховуючи викладене, з наведених у позовній заяві та заяві про забезпечення позову обставин та обґрунтувань вбачається, що приватним виконавцем було прийнято до виконання виконавчий документ, який позивач вважає таким, що виданий з порушенням встановленого чинним законодавством порядку, та який позивач в межах даної справи просить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Застосування заявлених представником позивача заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису спроможне забезпечити ефективний захист його прав та інтересів. Невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до того, що відповідач виконає оспорюваний виконавчий напис у примусовому порядку, що призведе до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист її прав, так як у разі стягнення майна та коштів з позивача в порядку виконання виконавчого напису їй не можливо або важко буде відновити її порушене право.

При цьому, вжиття забезпечення у даній справі шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача, а тому заявлені позивачем заходи забезпечення позову в цій частині є співмірними із заявленими ним позовними вимогами.

Поряд із цим, суд не вбачає підстав для встановлення заборони здійснення будь-яких дій відносно виконання спірного виконавчого напису, оскільки чинним цивільним процесуальним законом чітко встановлений вид забезпечення позову, який застосовується в межах оскарження боржником виконавчого документа в судовому порядку (п. 6, ч. 1 ст. 150 ЦПК України) і цей захід забезпечення є достатнім та відповідає суті спору і меті забезпечення.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву частково та зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, оскільки саме в цій частині заява є обґрунтованою, а захід забезпечення позову в такий спосіб - є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення суд зазначає наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений захід забезпечення позову може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, матеріали заяви не містять доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 27.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3605, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Кільцева Дорога, буд.18, літера А), заборгованості на загальну суму 43 658 (сорок три тисячі шістсот п`ятдесят вісім) гривень 91 копійка, у рамках виконавчого провадження № 67862557.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 30.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4010, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Кільцева Дорога, буд.18, літера А), заборгованості на загальну суму 30 438 (тридцять тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 19 копійок, у рамках виконавчого провадження № 67862598.

Копію даної ухвали надіслати сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, проте її оскарження не зупиняє її виконання.

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач (боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», , місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 203.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, адреса: 01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд.5/6, нежилі приміщення 2 в літері «В», ІІ поверх.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Жданович Вікторія Михайлівна, адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Я. М. Третяк