Житомирський апеляційний суд
Справа №285/5325/25 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Шевчук А.М.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін у м. Житомирі цивільну справу №285/5325/25 за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Сенс Банк» - Лойфер Антона Едуардовича на рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Сташків Т.Б. у м. Звягелі,

в с т а н о в и в :

У вересні 2025 року акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду із даним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 80 964 грн 83 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 44 140 грн 48 коп.; проценти за користування кредитом в розмірі 36 824 грн 35 коп., а також судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6955 грн. 74 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 24 вересня 2021 року між АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у вигляді відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 30 000 грн (максимальний ліміт кредитної лінії 200 000 грн) зі сплатою 0,01% для торгових операцій та 37% для операцій зняття готівки. Строк користування кредитом 12 місяців, тобто до 24.09.2022, з можливістю пролонгації на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. У подальшому збільшено кредитний ліміт, наданий відповідачу. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 80 964 грн 83 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 44 140 грн 48 коп.; проценти за користування кредитом в розмірі 36 824 грн 35 коп., які позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 45 672 грн 70 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 44 140 грн 48 коп.; проценти за користування кредитом в розмірі 1 532 грн 22 коп. (за період 24.09.2021 до 24.09.2022), а також судовий збір в розмірі 1 366 грн 49 коп. і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн 00 коп. У задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом за період з 25.09.2022 до 24.05.2025 - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник АТ «Сенс Банк» - Лойфер А.Е. подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками у розмірі 35292,13 грн та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що кредитний договір передбачав можливість зміни ліміту та автоматичної пролонгації відповідно до умов, чітко визначених у договорі про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк». Додатком № 4 до договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» «кредитні картки фізичних осіб» визначено наступне: а) право банку змінювати ліміт (п. 2.3.1 додатку №4): банк має право змінювати встановлений розмір ліміту відновлювальної кредитної лінії. Порядок зміни ліміту та повідомлення клієнта (п. 3.4.14 додатку №4): підписанням договору сторони також домовилися, що з огляду на дані, надані клієнтом для встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку клієнта та/або кредитну історію клієнта, ліміт відновлювальної кредитної лінії може бути змінений в межах, визначених клієнтом в Анкеті-Заяві про акцепт та п.3.4.1. розділу І цього додатку № 4 та підтверджених клієнтом в Анкеті-Заяві про акцепт, шляхом повідомлення банком клієнту інформації про зміну розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії одним або декількома способами за вибором банку, а саме: а) направленням електронного листа на e-mail, зазначений клієнтом в Анкеті-Заяві про акцепт; б) направленням sms-повідомлення на номер мобільного телефону, що зазначений клієнтом в Анкеті-Заяві про акцепт та/або повідомлений клієнтом банку у випадку зміни клієнтом номеру телефону, що здійснена в порядку передбаченому договором; в) розміщенням інформації у щомісячних виписках по рахунку клієнта; г) розміщення інформації про зміну розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії із зазначенням зміненого розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії на екрані банкомату за допомогою якого клієнтом здійснюється операції по рахунку клієнта; д) направленням письмового повідомлення про зміну розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії із зазначенням зміненого розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії, на адресу, зазначену клієнтом в Анкеті-Заяві про акцепт; є) інформуванням за допомогою з`єднання з клієнтом по номеру мобільного телефону, що зазначений клієнтом в Анкеті-заяві про акцепт та/або повідомлений клієнтом банку у випадку зміни клієнтом номеру телефону, що здійснена в порядку передбаченому договором. В разі незгоди клієнта із зміненим розміром ліміту відновлювальної кредитної лінії клієнт зобов`язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації щодо зміни розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії (одним із зазначених вище способів) надати до банку заяву щодо анулювання відновлювальної кредитної лінії та повністю повернути заборгованість по кредиту та/або сплаті процентів за користування відновлювальною кредитною лінією / несанкціонованою кредитної заборгованістю перед банком та/або неустойки чи інших платежів (у разі наявності) за договором. В разі якщо клієнт протягом вказаного в цьому пункті строку не надав банку заяву щодо анулювання відновлювальної кредитної лінії та/або не повернув заборгованість по сплаті кредиту та/або процентів за користування лімітом відновлювальною кредитною лінією/ несанкціонованою кредитною заборгованістю та/або неустойки чи інших платежів перед банком (у разі їх наявності) за договором та/або вчинив операцію щодо отримання коштів в межах зміненого ліміту відновлювальної кредитної лінії у сумі, що перевищує попередньо встановлений розмір ліміту відновлювальної кредитної лінії, сторони вважають, що сторонами досягнуто згоди на внесення змін до договору у частині встановлення нового розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії відповідно до частин 2 - 3 статті 205 ЦК України і що розмір ліміту відновлювальної кредитної лінії є зміненим. Жодних заяв від відповідача ОСОБА_1 щодо незгоди зі зміною ліміту або анулювання кредитної лінії до банку не надходило. Пролонгація строку дії відновлювальної кредитної лінії (п. 3.4.15 додатку №4): після закінчення строку дії відновлювальної кредитної лінії, який визначається відповідно до умов п.3.4.2. розділу І цього додатку № 4, банк має право продовжити строк дії відновлювальної кредитної лінії у попередньому розмірі та на такий самий строк, але не більше строку дії договору, у разі наявності таких сукупних обставин, як: сумлінне та точне дотримання клієнтом умов договору; та відсутності письмової заяви клієнта щодо анулювання відновлювальної кредитної лінії. Письмова заява від відповідача про анулювання відновлювальної кредитної лінії не надходила. Відповідач активно користувався карткою, чим підтвердив свою згоду з продовженням дії кредитного договору та умовами обслуговування відповідно до п. 3.4.23 додатку №4 до договору. Суд першої інстанції помилково визнав частину заборгованості відповідача перед позивачем необґрунтованою, не врахувавши договірні умови та правові підстави для її нарахування.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у стягненні всієї суми заборгованості за відсотками, тому в іншій частині судом апеляційної інстанції на законність та обґрунтованість не перевіряється.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2021 між АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у вигляді відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 30 000,00 грн (максимальний ліміт кредитної лінії 200 000,00 грн) зі сплатою 0,01% для торгових операцій та 37% для операцій зняття готівки.

У паспорті споживчого кредиту встановлено строк кредитування 12 місяців, тобто до 24.09.2022, з можливістю пролонгації на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору.

Цього ж дня АТ «Альфа-Банк» надало відповідачу можливість користуватись кредитною лінією, що підтверджується випискою з рахунку клієнта .

У подальшому кредитний ліміт, наданий відповідачу, збільшено та станом на 06.01.2022 заборгованість за тілом кредиту становить 44 140 грн 48 коп., згідно виписки, наданої Банком.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 80 964 грн 83 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 44 140 грн 48 коп.; проценти за користування кредитом в розмірі 36 824 грн 35 коп.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У справі, що переглядається встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 по відсоткам за кредитним договором становить 36824,35, яка нараховувалася з 24.09.2021 по 06.06.2025 року.

Згідно умов Акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 24.09.2021, банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн максимальний ліміт 200000,00 грн зі сплатою процентів у розмірі 0,01% .

Із копії розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки нараховувалися Банком до 06.06.2025, тобто поза межами строку кредитування, оскільки, згідно умов договору, строк кредитування був погоджений сторонами на 12 місяців, тобто до 24.09.2022.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на пролонгація строку дії відновлювальної кредитної лінії відповідно до п. 3.4.15 Додатку №4, а також, що відповідач активно користувався карткою, чим підтвердив свою згоду з продовженням дії кредитного договору та умовами обслуговування відповідно до п. 3.4.23 Додатку №4 до Договору.

Так, згідно п. 3.4.15 Додатку №4, який долучено до апеляційної скарги, після закінчення строку дії відновлювальної кредитної лінії, який визначається відповідно до умов п.3.4.2. Розділу І цього Додатку № 4 (365 днів строк кредиту), Банк має право продовжити строк дії Відновлювальної кредитної лінії у попередньому розмірі та на такий самий строк, але не більше строку дії Договору, у разі наявності таких сукупних обставин, як: сумлінне та точне дотримання клієнтом умов договору; та відсутності письмової заяви клієнта щодо анулювання Відновлювальної кредитної лінії.

Позивачем не надано належних доказів, що ОСОБА_1 було дотримано сумлінне та точне виконання умов договору (п.3.4.15 Додатку №4), відтак пролонгація кредитного договору на новий строк не відбулася.

Разом з тим, із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості вбачається про порушення ОСОБА_1 умов договору та несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Вказана обставина виключає можливість продовження строку дії кредитної лінії, відповідно до вищевказаного пункту Додатку №4, адже пунктом 3.4.15 передбачено продовження строку дії кредитної лінії у разі наявності сукупних обставин: дотримання умов договору та відсутність заяви клієнта щодо анулювання кредитної лінії. У разі недотримання однієї із зазначених обставин, строк дії відновлюваної лінії не продовжується.

Крім того, у даному випадку неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Додаток №4 до договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача могли неодноразово змінюватися самим АТ «Альфа Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом.

Як вбачається із долученого до апеляційної скарги Додатку №4 до договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», він не містить підпису ОСОБА_1 .

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, що саме цей Додаток №4 до договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», розумів відповідач, ознайомився та погодився з ним, підписуючи Акцепт пропозицію на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Нарахування відсотків за користування кредитом після спливу строку кредитування законом не передбачене.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що відсотки нараховувалися поза межами строку кредитування.

Згідно частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до статті 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦК України, має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Враховуючи умови укладеного сторонами кредитного договору, строк дії якого визначено 365 днів з 24.09.2021 року по 24.09.2022 року включно, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками після 24.09.2022 задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалюючи рішення по суті надав належну правову оцінку обставинам справи та дійшов до вірного висновку про відмову у стягненні всієї суми заборгованості за відсотками.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 375 ЦПК України.

Оскільки оскаржене судове рішення підлягає залишенню без змін, то підстав для здійснення нового розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Сенс Банк» - Лойфер Антона Едуардовича залишити без задоволення.

Рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2025 року в частині відмови у стягненні відсотків з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» за кредитним договором від 24.09.2021 за період з 25.09.2022 по 24.05.2025 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Т.М. Павицька

Судді Р.М. Борисюк

А.М. Шевчук