Справа № 638/7085/25
Провадження № 2/638/1332/26
16 лютого 2026 року м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Смирнова В.А.,
за участю секретаря судового засідання Євженко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,
ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позов, в якому остання просить солідарно стягнути з відповідачів суму боргу у розмірі 185 288,25 грн., інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 50 213,28 грн., три проценти річних в розмірі 14 513,46 грн., пеню в розмірі 112 513,48 грн., а всього 362 529,07 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого позивач передала суму грошових коштів у розмірі 328 080 грн.,що на час укладення договору становило суму еквівалентну 12 000 доларів США за курсом НБУ. Крім того, між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_3 поручилася перед позивачем за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за договором позики. У свою чергу ОСОБА_2 частково повернув позику, станом на 16.04.2025 позивачу не повернута сума боргу, еквівалентна 4 500 доларів США за курсом НБУ, які відповідачі повинні були повернути до 05.09.2022. Крім того, позивачем нараховані інфляційні втрати, 3% річних та пеня на суму боргу.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 21.04.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 22.09.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася належним чином. Просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
У судове засідання відповідачі повторно не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності не подали.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ухвали суду від 16 лютого 2026 року, враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідачки про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує слухати справу за відсутності сторін, та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
04.06.2021 між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Канавець С.В., зареєстрованого в реєстрі № 189.
04.06.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладений договір поруки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Канавець С.В., зареєстрованого в реєстрі № 193.
2022 року; третя частина повернення суми грошей у гривні, що має бути сумою еквівалентною 5000$ (п?ять тисячі) доларів Сполучених Штатів Америки за курсом
Національного Банку України на день повернення позикодавцю
ОСОБА_1 , буде повернута до 05 вересня 2022 року. Сплата процентів за користування позикою відсутня (п. 1). Поручитель зобов?язується у разі невиконання та/або порушення позичальником ОСОБА_2 своїх зобов?язань перед ОСОБА_1 - погасити в повній мірі всю суму грошей по договору позики, а саме саму суму грошей, пеню, та інші платежі, передбачені договором позики (п. 2). Поручитель ОСОБА_3 зобов?язується відповідати перед ОСОБА_1 всіма своїми грошовими коштами та всім своїм майном (п. 3). ОСОБА_1 зобов?язується письмово повідомити невиконання ОСОБА_2 своїх зобов?язань (п. 4). У випадку невиконання зобов`язань по договору позики та цьому договору поруки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідають перед ОСОБА_1 , як солідарні боржники. У разі невиконання поручителем своїх зобов`язань за цтм договором, останній має сплачувати ОСОБА_1 пеню за кожний день прострочення виконання зобов`язань, яка обчислюється в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період за який провадиться стягнення від суми невиконання зобов`язання (п. 5).
ОСОБА_1 12.08.2024 на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направлено вимогу щодо погашення заборгованості від 11.08.2024, що підтверджується описами вкладеннями та квитанціями АТ «УКРПОШТА».
Згідно з п.1 ч. 2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно зі ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частини 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками ( ст. 1046 ЦК України).
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підписали договір позики власноручними підписами, чим ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на укладення договору та з усіма його умовами, що підтверджує факт досягнення сторонами згоди щодо істотних умов правочинів, як того вимагають положення статті 638 ЦК України. Також, договір нотаріально посвідчений.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
У свою чергу, відповідно до договору позики ОСОБА_2 зобов?язувався повернути борг повністю у сумі та в срок до п?ятого вересня дві тисячі двадцять другого року.
Відповідно до позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 20.03.2023 у справі №724/569/20, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.
Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
Таким чином, досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.
До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).
Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
ОСОБА_2 підтвердив виконання зобов`язання ОСОБА_1 щодо передання йому грошових коштів у договорі позики, а саме в п. 1, що підтверджується його власноручним підписом.
Отже, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 письмового договору позики підтверджує не лише факт укладення такого договору, а й факт передачі позикодавцем позичальнику грошових коштів в розмірі 328 080 грн.
У свою чергу, позивач вказує, що ОСОБА_2 частково повернув позику, а саме 11.08.2024 повернув суму, еквівалентну 6 500 доларів США за курсом НБУ та після 11.08.2024 повернув суму, еквівалентну 1 000 доларів США за курсом НБУ. А тому не повернута сума позики складає 4 500 доларів США за курсом НБУ.
ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором позики у повному обсязі не виконав, грошові кошти у визначений договором позики строк (до 05.09.2022) не повернув.
Таким чином позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 04.06.2021 у розмірі 185 288,85 грн. підлягають задоволення.
Разом з тим позивач заявив позовні вимоги щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за договором позики, оскільки ОСОБА_3 виступає поручителем за договором позики.
Відповідно до вимог статті 546 ЦК України порука є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).
Частинами першою, другою статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Так, 04.06.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки, який підписаний власноручними підписами сторін та нотаріально посвідчений. Відповідно до якого ОСОБА_3 зобов?язалася у разі невиконання та/або порушення позичальником ОСОБА_2 своїх зобов?язань перед ОСОБА_1 - погасити в повній мірі всю суму грошей по договору позики, а саме суму грошей, пеню, та інші платежі, передбачені договором позики.
Таким чином, вимоги до ОСОБА_3 , як до поручителя, за договором поруки, укладеного 04.06.2021 також підлягають задоволенню, оскільки поручитель поручилися перед позикодавцем боржника за виконання ним свого обов`язку та солідарно відповідає перед позикодавцем за порушення зобов`язання боржником.
Водночас, позивач просить також стягнути з відповідачів інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 50 213,28 грн., три проценти річних в розмірі 14 513,46 грн., пеню в розмірі 112 513,48 грн., які нараховані після 05.09.2022.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено і такий діє по даний час.
Пунктом 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином пеня, 3% річних, а також інфляційні втрати не підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача, оскільки такі нарахування здійснені під час дії воєнного стану та відповідно підлягають списанню, а тому позовні вимогу в цій частині не підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідачів на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 852,89 грн. (3 625,29 грн. Х 51,11% задоволених вимог).
На підставі викладеного, керуючись ст.4,6,7,12,13,19,80,81,141,223,247,258,259,263-265,274-279,280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованість за договором позикиу розмірі 185 288 (сто вісімдесят п`ять тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 85 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 852 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят два) гривень 89 копійок, з кожного по 926,45 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Суддя В.А. Смирнов