_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/8090/25
Провадження № 4-с/947/13/26
УХВАЛА

про залишення скарги без розгляду

11.02.2026

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Назарової Валентини Валентинівни по цивільній справі №947/8090/25 за заявою Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2026 року через систему «Електронний суд» зареєстровано скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця по цивільній справі №947/8090/25, в якій скаржник просить: поновити строк для подання скарги (якщо суд вважатиме його пропущеним), визнавши причини пропуску поважними (необхідність отримання довідок з банку про призначення платежу та статус коштів, введення воєнного стану); визнати неправомірними дії Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі державного виконавця Назарової Валентини Валентинівни щодо звернення стягнення (списання) грошових коштів у розмірі 502,08 грн., які є соціальною допомогою, у виконавчому провадженні ВП № 79315895; зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернути ОСОБА_1 безпідставно стягнуті грошові кошти у розмірі 502,08 грн. на банківський рахунок, з якого вони були списані; зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з банківського рахунку ОСОБА_1 , що використовується для зарахування соціальних виплат.

В обґрунтування скарги зазначав, що у провадженні Київського відділу ДВС у м. Одесі (державний виконавець Назарова В.В.) перебуває виконавче провадження ВП № 79315895. 09.12.2025 року державним виконавцем в межах вказаного провадження було здійснено звернення стягнення (арешт та списання) на грошові кошти на банківському рахунку. Зокрема, було примусово списано 502,08 грн. (виконавчий збір/витрати). Вважає, що зазначені дії є грубим порушенням закону, оскільки: рахунок, з якого списано кошти, використовується скаржником виключно для отримання державної соціальної допомоги; списана сума є цільовою виплатою за державною програмою «Зимова підтримка Україна». Зазначає, що відповідно до ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на такі виплати заборонено.

29.01.2026 року через систему «Електронний суд» від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця по цивільній справі №947/8090/25 за заявою Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою суду від 30.01.2026 року у задоволенні клопотання заявника ОСОБА_1 про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця по цивільній справі №947/8090/25 за заявою Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, відмовлено.

03.02.2026 року через систему «Електронний суд» від представника суб`єкта оскарження Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Назарової Валентини Валентинівни надійшов Відзив на скаргу, у якому просила скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду.

03.02.2026 року через систему «Електронний суд» від заявника ОСОБА_1 надійшла Відповідь на відзив.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судове засідання скаржник не з`явився, 04.02.2026 року через систему «Електронний суд» від скаржника Саєнка Дмитра Юрійовича надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Інші сторони у судове засідання також не з`явилися, повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановлює ухвалу, якою, в разі обґрунтованості, визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, приписами ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В свою чергу, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

При цьому, вимогами 122-124 ЦПК України встановлено порядок обчислення процесуальних строків.

Нормами ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку для подання скарги обґрунтовано тим, що порушення права скаржника (списання коштів) відбулося 09.12.2025 року. Скаржник вважає, що діяв добросовісно, звернувшись до суду у грудні 2025 року, а подальші звернення були зумовлені технічними поверненнями скарги судом, що є поважною, на його думку, причиною. Зазначає, що подав першу скаргу 30.12.2025 (в межах 10-денного строку з моменту, як дізнався про списання, враховуючи час на отримання виписки банку). Стверджує, що Суд повертав скаргу з технічних причин і він подавав її знову. Вважає, що час, коли скарга була повернена, залишення без руху, не зараховується у пропуск строку.

Однак, згідно матеріалів справи та відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, по цивільній справі №947/8090/25 було подано єдину скаргу, яка розглядається в цьому провадженні 26.01.2026 року через систему «Електронний суд».

Таким чином, скаржником пропущено строк на оскарження дій державного виконавця щодо звернення стягнення (списання) грошових коштів у розмірі 502,08 грн. у виконавчому провадженні ВП № 79315895. У Відповіді на Відзив від 03.02.2026 року, скаржник зазначає, що дізнався про списання коштів ще 09.12.2025 року.

Разом з тим, доказів звернення заявника до будь-яких банківськи установ для отримання довідок про призначення платежу, на що був потрібен певний час, заявником до матеріалів скарги надано не було.

У Постановах Верховного Суду від 31.07.2023 року по справі № 240/7127/23 та від 18.11.2020 року по справі № 466/948/19 вказано, що «з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Відповідно до п. а ч. 1 статті 449 ЦПК України, ч. 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Таким чином, на день звернення заявника до суду із вказаною скаргою, а саме 26.01.2026 року, сплинув десятиденний строк, встановлений ст. 449 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні скарги до суду є імперативним правилом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Окрім того, скаржником не надано доказів, які підтверджували б, що грошові кошти, які були списані у виконавчому провадженні ВП № 79315895 у розмірі 502,08 грн. є цільовою виплатою за державною програмою «Зимова підтримка Україна».

Також, відповідно до постанови Верховного суду у справі №320/14377/23 від 14.08.2025 судом викладено правову позицію, де зазначено, що за сформованою судовою практикою, Закон України «Про виконавче провадження» не покладає на виконавця обов`язку здійснювати попереднє дослідження цільового призначення кожного банківського рахунку боржника до накладення арешту. Частина третя статті 52 Закону такий обов`язок покладає на банк саме він повинен перевірити, чи підпадає рахунок під спеціальний режим.

Отже, беручи до уваги обізнаність скаржника сторони виконавчого провадження в строк, що перевищує 10 днів, з дня ознайомлення скаржника про порушення його прав, суд прийшов до висновку, що, оскільки строк на вчинення процесуальної дії сплинув, а клопотання про поновлення вказаного строку не обґрунтовано поважними причинами пропуску такого строку.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 13, 20, 126, 186, 259-261, 449 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання скарги, - відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Назарової Валентини Валентинівни по цивільній справі №947/8090/25 за заявою Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Куриленко