Справа № 643/2366/26
Провадження № 2-з/643/17/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Олійник О.О., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» - адвокат Коростельов С.В. звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за Кредитним договором № 22П/2018 від 19 липня 2018 року у розмірі 238 947,56 гривень, судові витрати у розмірі 2867,38 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 700 гривень.

Разом із позовною заявою позивачем було подана заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд вжити заходів забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду у даній справі шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі, але не виключно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районної у м. Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам та будь-яким державним реєстраторам державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, територіальним органам з надання сервісних послуг МВС та іншим органам чи особам, які виконують функції чи мають повноваження державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації транспортних засобів, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також в Єдиному державному реєстрі Міністерства внутрішніх справ, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію виникнення, переходу, припинення та скасування права власності, інших речових прав, обтяжень, записів про іпотеку тощо, внесення будь-яких змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку в Єдиному державному реєстрі Міністерства внутрішніх справ транспортних засобів, відносно рухомого та нерухомого майна, яке належить боржнику, яким є ОСОБА_1 , а саме: Житловий будинок, з господарською будівлею та спорудами загальною площею 294,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Заява обгрунтована тим, що 19/07/2018 року Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 22П/2018.

У подальшому Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту, оплати нарахованих процентів та комісії лише частково. Відповідно до умов Кредитного договору строк повернення всієї суми отриманого кредиту та сплати всіх нарахованих Банком платежів за кредитом мав остаточно спливати в погоджену сторонами кінцеву дату повернення кредиту, а саме 14.07.2023 року. Однак, Позичальник належним чином умови Кредитного договору не виконував і не сплачував всі узгоджені платежі на погашення кредитної заборгованості.

Датою останнього платежу Позичальника по сплаті заборгованості за Кредитним договором є 07/07/2023 року, відповідно, затримка оплати щомісячних платежів становить більше одного календарного місяця. Таким чином, станом на день подання цієї позовної заяви, у Відповідача 1 перед Позивачем існує заборгованість за Кредитним договором у загальному розмірі 238 947,56 грн., яка складається з:- заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) (в тому числі простроченим) в сумі 238 703,17 грн.;- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками (в тому числі простроченими) в сумі 244,39 грн.;- заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями (в тому числі простроченими) в сумі 00,00 грн. Вказана сума заборгованості за Кредитним договором розрахована Банком станом на 03.09.2024 року, і в подальшому Позивачем не змінювалась. Після 03.09.2024 року жодних додаткових нарахувань, в т.ч. комісій, процентів, штрафів Позивачем не проводилось.

03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, в тому числі і за Кредитним договором № 22П/2018 від 19/07/2018 року, відповідно до якого Боржником є ОСОБА_1 . Далі, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Первісний кредитор) 27.12.2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (Новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги в тому числі і за Кредитним договором № 22П/2018 від 19/07/2018 року, відповідно до якого Боржником є ОСОБА_1 .

Отже, станом на день подання цієї заяви у Відповідача перед Позивачем існує заборгованість за Кредитним договором в загальному розмірі 238 947,56 гривень.

Вказана сума позову є досить значною, на думку позивача, і у зв`язку із цим, фактичне стягнення вказаної суми на користь Позивача у разі задоволення позовних вимог, може бути здійснено тільки за рахунок нерухомого майна, належного Відповідачу.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ, Відповідачу на праві власності належить наступне рухоме та нерухоме майно: 1) Житловий будинок, з господарською будівлею та спорудами загальною площею 294,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

Отже, Відповідач має у власності майно, за рахунок якого в майбутньому може бути фактично виконане можливе рішення Суду про стягнення заборгованості, та яким Відповідач може вільно розпорядитись для уникнення сплати за рахунок цього майна значної суми заборгованості на користь Позивача. Очевидно, що відчуження Відповідачем третім особам належного йому майна під час розгляду справи, призведе до ризику неможливості виконання рішення Суду по даній справі, у разі задоволення позовних вимог, адже у разі відсутності на рахунках Відповідача грошових коштів, Позивач або держаний/приватний виконавець має право звернути стягнення на його майно. В такому випадку Позивач буле змушений звертатись до Суду із новими позовами до третіх осіб покупців, та шукати інші способи захисту свого права, що призведе до додаткових витрат для Позивача та знову ж таки покладання на нього індивідуального та надмірного тягаря.

Представник також вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити Позивач, є співмірними із позовними вимогами, оскільки внаслідок вжиття цих заходів єдиним негативним наслідком для Відповідача буде відсутність можливості відчуження майна, яке може бути реалізовано в рахунок стягнення з Відповідача заборгованості. Натомість, невжиття цих заходів може призвести до неправомірного відчуження майна третім особам, і як наслідок до додаткового порушення прав як Позивача, так і третьої особи покупця майна.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, вирішив розглянути дану заяву без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали заяви про забезпечення зустрічного позову з додатками разом з матеріалами позову, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторони виник спір на підставі невиконання кредитного договору № 22П/2018 від 19/07/2018 року, який був укладений між Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 .

03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, в тому числі і за Кредитним договором № 22П/2018 від 19/07/2018 року, відповідно до якого Боржником є ОСОБА_1 . Далі, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Первісний кредитор) 27.12.2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (Новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги в тому числі і за Кредитним договором № 22П/2018 від 19/07/2018 року, відповідно до якого Боржником є ОСОБА_1 .

Станом на день подання цієї заяви у Відповідача перед Позивачем існує заборгованість за Кредитним договором в загальному розмірі 238 947,56 гривень.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Види заходів забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 по справі № 381/4019/18 висловила висновки щодо застосування норм права, згідно яких співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд установлює під час ухвалення рішення по суті спору, в зв`язку з чим відсутні підстави для відмови у вжитті заходів забезпечення позову з огляду на недоведеність або необґрунтованість заявлених позовних вимог. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

На день розгляду цієї заяви спір між сторонами не врегульований.

Сума позовних вимог складає 238 947,56 гривень.

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ, Відповідачу на праві власності належить наступне рухоме та нерухоме майно: 1) Житловий будинок, з господарською будівлею та спорудами загальною площею 294,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01); 2) 1/6 частини квартири, загальною площею 34,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Для вжиття судом заходів забезпечення позову, з огляду на принцип змагальності цивільного судочинства, саме заявник повинен довести, що невжиття того засобу забезпечення позову, який він просить вжити суд (накладення арешту), може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №910/12404/21, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22).

При цьому, Верховний Суд неодноразово наголошував (у постановах від 09.12.2020 у справі №910/9400/20, від 21.12.2020 у справі №910/9627/20) на необхідності конкретизації заходів забезпечення позову в аспекті співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, заявником не долучено доказів оцінки належного відповідачу нерухомого майна, задля визначення судом співмірності ціни позову та вартості майна, що є предметом забезпечення.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З матеріалів справи вбачається, що заява не містить відповідного обґрунтування та доказів можливих недобросовісних дії із боку відповідача спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання та фактичне виконання судового рішення в майбутньому.

Аргументи представника заявника про те, що у разі задоволення позовних вимог фактичне стягнення суми позову можливо буде тільки за рахунок належного відповідачу нерухомого майна, не підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що засоби забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Суд звертає уваги, що позивач просить вжити заходів забезпечення позову щодо житлового будинку, який з огляду на його площу у 294,2 кв.м. та розташування у місті Харкові, може значно перевищувати суму заборгованості за кредитом, що робить захід забезпечення позову, який пропонує позивач явно не співмірним із сумою позовних вимог та ставить під сумнів доцільність застосування такого заходу забезпечення позову.

Також суд бере до уваги, що станом на день звернення до суду, відповідачем вже погашено більше половини суми кредиту.

Ураховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про забезпечення позову задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149, 150, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивача у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя - О.О. Олійник