Справа № 404/5970/25
Номер провадження 2/404/1990/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Кропивницький

Фортечний районний суд м. Кропивницького в складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

за участю секретаря Кірової А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (, вул. Театральна, 32/29, м. Кропивницький, 25006) про скасування обтяження нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Калінка-Бондар О.Б., звернувся до суду з позовом до Відповідача про скасування обтяження нерухомого майна.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , якому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.10.2006 належала 1/3 частка квартири, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 .Іншими власниками квартири в рівних частках є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

В процесі оформлення спадкових прав було з`ясовано про накладення арешту на частку, належну ОСОБА_2 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, встановлено що міститься запис про обтяження № 11854413: арешт нерухомого майна, відносно ОСОБА_2 на підставі постанови б.н. від 17.11.2011 Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ.

Наявність даної заборони порушує право позивача на вступ у спадщину, а тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 18 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та встановлено Відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відзив на позов від Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції

(м. Одеса) не надходив.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.10.2006 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № від 17.10.2016, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/3 частці кожному.

З відповіді Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.10.2024 року № 85794/30.19-29 вбачається, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта встановлено що міститься запис про обтяження № 11854413: арешт нерухомого майна, відносно ОСОБА_2 на підставі постанови б.н. від 17.11.2011 р. Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ.

Повідомити більш детальнішу інформацію відносно виконавчих проваджень по яким було здійснено обтяження нерухомого майна боржника неможливо, оскільки відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, а саме Розділу ХІ строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

У відповідності до інформаційної довідки № 428755676 від 27.05.2025, у Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться наступні записи:

«Тип обтяження: арешт нерухомого майна

Реєстраційний номер обтяження: 11854413

Зареєстровано: 17.11.2011 12:07:57 за № 11854413 реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 25009, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Габдрахманова, 3, (0522) 33-30-52, 33-22-71, 33-02-53, 33-15-53

Підстава обтяження: постанова б/н, б/н, 17.11.2011, Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ (В.В. Зубік)

Об`єкт обтяження: квартира, 1/3 ч, адреса: АДРЕСА_3

Власник: ОСОБА_2 , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду

Обтяжувач: Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, Код: 34977781, 25022, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Преображенська, 47, тел. (0522) 32-17-52, 32-17-82

Заявник: Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, Код: 34977781, 25022, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Преображенська, 47».

З листа приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Сотник Н.Л. від 30.05.2025 року № 124/01-16 вбачається, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна встановлено що міститься запис про обтяження №11854413 від 17.11.2011 року: арешт нерухомого майна на 1/3 частку квартири АДРЕСА_4 , на ім?я власника: ОСОБА_2 , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, адреса: АДРЕСА_3 , зареєстрованого реєстратором: Кіровоградська підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України, 25009, Кіровоградська область, місто Кіровоград, вулиця Габдурахманова, 3, накладеного на підставі документа: постанови б/н, про накладення арешту від 17.11.2011 року, видавник: Кіровський ВДВС. Кіровоградського МУЮ (В.В.Зубік).

За наявності арешту на спадкове майно спадкодавця та відсутності у вищевказаному державному реєстрі відомостей щодо ідентифікаційного номера та дати народження ОСОБА_2 , неможливо провести ідентифікацію суб?єкта (боржника) обтяжень із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи вищевикладене, нотаріус повідомила, що свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , можливо буде видати після зняття відповідного арешту судом.

Зважаючи на встановлені обставини, Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки наявний в реєстрах запис про обтяження майна порушує спадкові права Позивача.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно до вимог ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших осіб, яких законом уповноважено накладати відповідну заборону (обмеження), або такі, що виникли з правочину.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрацію обтяжень проводиться, серед іншого, на підставі судового рішення щодо припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - скасування судом обтяження, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є підставою для скасування запису про його державну реєстрацію.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 921/5/18.

Умови та підстави зняття арешту з майна врегульованістаттею59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини перелічені в частині 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», увсіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 340/25/19 27.

Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (постанова ВП ВС від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18).

У постанові Верховного Суду від 07 листопада 2022 року у справі № 725/7187/19, зроблено висновок, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, які ґрунтуються на праві власності на нього, є способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову), а сутність негаторного позову виключає застосування позовної давності.

Хоча наведені висновки ОП КЦС ВС від 07 листопада 2022 року зроблені у справі, у якій майно належало співвласникам на праві спільної сумісної власності, вони застосовні і до майна, належного на праві спільної часткової власності, оскільки частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників,виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Отже, неможливе зняття арешту на частину речі, яка є неподільною.

Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування в інший, крім судового захисту, спосіб.

З огляду на те, що із зазначених вище обставин у своїй сукупності не вбачається підстав для подальшого збереженняобтяження у вигляді арешту нерухомого майна, вимога Позивача не порушує нічиїх прав та обов`язків і не суперечить вимогам діючого законодавства, Суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судові витрати по справі вважати по фактично понесеними стороною позивача.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (, вул. Театральна, 32/29, м. Кропивницький, 25006) про скасування обтяження нерухомого майна задовольнити.

Скасувати обтяження нерухомого майна арешт, реєстраційний номер 11854413, зареєстрований 17.11.2011 реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, на підставі постанови б/н, б/н, 17.11.2011, Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ( В. В. Зубік), об`єкт обтяження - квартира, 1/3 частка, адреса: АДРЕСА_3 , власник: ОСОБА_2 , обтяжувач: Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції.

Судові витрати по справі понесені позивачем ОСОБА_1 , які складаються з судового збору в розмірі 1 211,20 грн. залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду

Повний текст судового рішення складений 12.02.2026.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Б. Варакіна