441/1792/25 2/441/139/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05.02.2026 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Яворської Н.І.

за участі секретаря судових засідань Цап І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

29.08.2025 адвокат Струс Н.Я. в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) розміром 0,86 га, що розташована на території Грімненської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в т.ч. на право земельну частку (пай) розміром 0,69 ум.кад.га, без визначення меж в натурі (на місцевості), на території Грімненської сільської ради, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату серія ЛВ № 143753 від 11.03.1997, виданого на підставі рішення Городоцької районної ради від 22.04.1996 № 84 та зареєстрованого за №329. 25.09.1992 ОСОБА_5 склала заповіт за яким все належне їй майно заповіла синові ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв її син ОСОБА_4 , звернувся в нотконтору для її оформлення та 13.11.2007 йому видано свідоцтво про право на спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в т.ч. на право на вищеозначену земельну частку (пай). Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька, звернулась до нотаріуса для її оформлення, між тим листом від 22.08.2025 їй повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищеозначену земельну частку (пай), через відсутність правовстановлюючого документу. Означене унеможливлює успадкування позивачкою вказаної земельної частки (паю) в нотаріальному порядку, тому вона змушена звертатись із означеним позовом до суду, просила позов задовольнити.

Ухвалою судді від 02.09.2025 означену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, 05.02.2026 її представник адвокат Струс Н.Я. подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належно.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, батьки, той з подружжя хто його пережив.

Заповідач може призначити спадкоємцем свого майна будь-яку особу, незалежно від того чи перебуває він із вказаною особою в родинних відносинах.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

За вимогами ст.373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо.

Підставою виникнення права власності (або права) на землю є юридичний факт, з яким закон пов`язує виникнення такого права.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. 720/95 паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Згідно п. 2 вищевказаного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва».

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифікату на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. 720/95 та відповідні норми ЦК УРСРП.

Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7 передбачає, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 (720/95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй майно, в т.ч. на право земельну частку (пай) розміром 0,69 ум.кад.га, без визначення меж в натурі (на місцевості), на території Грімненської сільської ради, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату серія ЛВ № 143753 від 11.03.1997, виданого на підставі рішення Городоцької районної ради від 22.04.1996 № 84 та зареєстрованого за №329 (а.с.13).

25.09.1992 ОСОБА_5 склала заповіт за яким все належне їй майно заповіла синові ОСОБА_4 (а.с.67).

Після смерті ОСОБА_5 її син ОСОБА_4 прийняв спадщину, звернувся в нотконтору для її оформлення та 13.11.2007 йому видано свідоцтво про право на спадщину (а.с.16; спад. справа №320/2004).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, в т.ч. на право на земельну частку (пай) розміром 0,69 ум.кад.га, без визначення меж в натурі (на місцевості), на території Грімненської сільської ради, що згідно сертифікату серія ЛВ № 143753 від 11.03.1997, виданого на підставі рішення Городоцької районної ради від 22.04.1996 № 84 та зареєстрованого за №329 належало ОСОБА_5 .

Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька, звернулась до нотаріуса для її оформлення, між тим листом від 22.08.2025 їй повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищеозначену земельну частку (пай), через відсутність правовстановлюючого документу (а.с.17, 30-86).

Враховуючи наведене, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , а після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла його дочка ОСОБА_1 , інші спадкоємці подали заяви про відмову від спадщини, суд приходить до переконання про задоволення позову.

На підставі ст.ст. 25, 373, 392, 1217, 1268 ЦК України, ст.ст. 529, 548-549 ЦК України в ред.1963 року, керуючись ст.ст. 5, 10, 18-19, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 0,69 ум.кад.га, без визначення меж в натурі (на місцевості), на території Грімненської сільської ради, що згідно сертифікату серія ЛВ № 143753 від 11.03.1997, виданого на підставі рішення Городоцької районної ради від 22.04.1996 № 84 та зареєстрованого за №329, належало ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Яворська Н.І.