Справа № 481/99/26
Провадж.№ 6/481/3/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2026 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої по справі судді Васильченко-Дриги Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Войцеховської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області подання заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Уляни Буліч за погодженням начальника Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Віктора Шевченка, про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2026 року заступник начальника Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Уляна Буліч подала до суду подання про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування подання вказано, що на виконанні Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)перебуває виконавче провадження №25259611 від 04.03.2011 з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-49, виданий 26.02.2011 року Новобузьким районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.11.2010 року до її повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.01.2026 року становить 257706,34 грн. 28.01.2026 року державним виконавцем здійснено виїзд за останнім місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що боржник за адресою не проживає, про що складено акт державного виконавця. Станом на 30.01.2026 року місцезнаходження боржника ОСОБА_1 , невідоме. У зв`язку з цим державний виконавець просив оголосити розшук боржника.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали подання та матеріали ВП №25259611, суд встановив, що постановою державного виконавця від 04.03.2011 року на підставі виконавчого листа, виданого Новобузьким районним судом Миколаївської області 26.02.2011 року, було відкрите виконавче провадження ВП №25259611по примусовому стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів/ щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.11.2010 року до її повноліття.

Відповідно до акту державного виконавця від 28.01.2026 року боржник не проживає за вказаною у виконавчому документі адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем його проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей ДМС місце реєстрації боржника станом на 08.01.2026 року: АДРЕСА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам станом на 30.01.2026 року борг складає 257706,34 грн.

12.02.2026 року від боржника ОСОБА_1 на електронну пошту суду надійшла заява, в якій він зазначив, що проживає у АДРЕСА_2 та долучив до матеріалів справи копію квитанції ТВБВ 10026/0899 від 11.02.2026 року на суму 10000,00 грн., в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів.

Статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Так, підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ч.1, п. 3, п.14 ч.3 ст.18Закону України«Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Пунктом 1 частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження встановлено, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчиненні дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій, пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Отже, розшук боржника, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Тобто звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що підтверджують підстави та наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника.

Державний виконавець зобов`язаний перевірити всі наявні в нього відомості щодо місцезнаходження боржника.

Суд може прийняти рішення про розшук боржника тільки в разі, якщо особі, що здійснює виконавче провадження не відоме місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника, зокрема, вжитими державним виконавцем заходами не виявлено таку особу за місцем її реєстрації, проживання, роботи, навчання, тощо.

Частиною 3 статті 12ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Державним виконавцем не надано доказів, що постанова про відкриття провадження від 04.03.2011 р., виклик та вимога державного виконавця були направлені на адресу реєстрації боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 чи на будь-які інші відомі виконавцю адреси можливого перебування боржника.

Крім того, матеріали подання не містять і відомостей щодо отримання боржником копії постанови.

Також, головним державним виконавцем не було надано доказів і про отримання та ігнорування боржником викликів державного виконавця, тощо.

За такого, всупереч положенням закону, головним державним виконавцем не було надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним здійснювалися заходи щодо виклику боржника до виконавчої служби. В матеріалах подання відсутнє підтвердження поштових повідомлень та поштових відправлень виконавчих документів на адресу реєстрації або проживання боржника, докази щодо направлення боржнику виклику виконавця, та отримання чи не отримання вказаного виклику боржником. Крім того, державним виконавцем не надано доказів здійснення запитів до державних органів та банків щодо перевірки майнового стану, місцезнаходження, тощо.

Також, у матеріалах подання відсутні будь-які докази щодо перевірки виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для розшуку боржника та необґрунтованість подання заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Уляни Буліч за погодженням начальника Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Віктора Шевченка, про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , у зв`язку з чим воно задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 12, 81, 260, 261, 353, 438 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Уляни Буліч за погодженням начальника Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Віктора Шевченка, про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА