Провадження № 2/545/498/26
"13" лютого 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді: Цибізової С.А.,
за участю секретаря: Делії Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №327132409 від 03.05.2021 у розмірі 21 899,06 грн, судовий збір у сумі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином.
За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Предметом спору у даній справі є повернення позичальником грошових коштів за кредитним договором та сплата відсотків
Предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 21 899,06 грн.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
До суду надано договір №327132409 від 03.05.2021 укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту у розмірі 6200,00 грн строком на 14 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,60 відсотків від суми кредиту за кожен день користування (а.с.40-42.)
Встановлено, що на примірнику договору електронний підпис визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» відсутній.
Відповідно до додатку №1 до договору №327132409 від 03.05.2021, який є невід`ємною частиною договору №327132409 від 03.05.2021, сторони погодили графік розрахунків, а саме: термін платежу 17.05.2021, сума кредиту 6200,00 грн, нараховані проценти 1388,80 грн, до сплати (разом) 7588,80 грн.
Згідно з п.2 додатку №1 до договору №327132409 від 03.05.2021, який є невід`ємною частиною договору №327132409 від 03.05.2021 орієнтовна загальна вартість кредиту за дисконтною процентною ставкою складає 7588,80 грн та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 1388,80 грн та суму кредиту у розмірі 6200,00 грн.
Встановлено, що додаток №1 до договору №327132409 від 03.05.2021, яким визначений графік розрахунків підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Зазначений додаток містить накладення електронного цифрового підпису, одноразовий ідентифікатор MNV344AV, відправлено 03.05.2021 о 15:45:47, введено 03.05.2021 15:48:12, сума 6200,00 грн, строк 14 днів (зв.а.с.42).
Таким чином, Додаток №1 до Договору №327132409 від 03.05.2021, укладений між сторонами у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Враховуючи наявність електронного підпису відповідача з одноразовим ідентифікатором на Додатку №1 до Договору №327132409 від 03.05.2021 та відсутність власного та електронного підпису на примірнику договору, суд вважає кредитний договір №327132409 від 03.05.2021 між сторонами укладеним саме на умовах визначених в цьому додатку.
Позивачем надано суду довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», з якої вбачається, що ОСОБА_1 подана заявка на кредит 03.05.2021 о 15:43, ідентифікатор відправлений позичальнику 03.05.2021 15:47:47, ідентифікатор введений позичальником 03.05.2021 15:48:12; договір №327132409 від 03.05.2021; сума кредиту 6200,00 грн; строк кредитування 14 днів; процентна ставка 1,70% в день; акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором), перерахування грошових коштів позичальнику 03.05.2021 15:48:18. Вчинення дій, з метою продовження дисконтного періоду: дата 16.05.2021, строк продовження 29 днів, процентна ставка, яка застосовується на період продовження строку кредитування: 1,66% в день, кінцева дата оплати: 15.06.2021; дата 18.06.2021, строк продовження 30 днів, процентна ставка, яка застосовується на період продовження строку кредитування: 1,33% в день, кінцева дата оплати: 15.07.2021 (а.с.21).
Дану довідку, суд оцінює критично, оскільки вона не містить підпису (зокрема, електронного) директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та не надано жодних доказів на підтвердження походження цієї довідки.
Відповідно до платіжного доручення від 03.05.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснив переказ коштів в сумі 6200,00 грн згідно договору №327132409 від 03.05.2021, шляхом зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , отримувач: ОСОБА_1 (а.с.28).
Згідно з повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 18.01.2026 №20.1.0.0.0/7-260113/111348-БТ, наданого на виконання вимог ухвали суду від 09.12.2025, вбачається, що в установі емітовано картку № НОМЕР_2 та 03.05.2021 зараховано кошти в сумі 6200,00 грн.
Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 6200,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість.
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №327132409 від 03.05.2021 за відповідачем рахується заборгованість станом на 25.06.2025 складає 21 899,06 грн, з яких: 6 198,91 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 15 700,15 грн прострочена заборгованість за процентами (зв.а.с45).
Щодо відступлення права вимоги за кредитом позивачу.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 28.11.2018 укладений договір факторингу №28/1118-01 у відповідності до якого ТОВ «Мінівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги позичальників, в тому числі за кредитним договором №327132409 від 03.05.2021 (а.с.74-79).
Предметом договору є відступлення права вимоги зазначені у відповідних реєстрах за плату.
Додатковими угодами до даного договору №19, 26, 27, 31, 32 строк дії договору продовжено до 31.12 .2024 року включно (а.с.80-86).
Згідно з витягом з реєстру прав вимоги №147 від 17.08.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 за кредитним договором №327132409 від 03.05.2021 заборгованість становить 13 915,14 грн, з яких: 6198,91 грн тіло кредиту; 7 716,23 грн відсотки. Сторони погодили, що сума фінансування належна до сплати клієнту (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») становить 40% від основної суми заборгованості (тіла кредиту) та складає 9 592 834,84 грн. Сума фінансування за цим реєстром права вимоги підлягає сплаті фактором у 4 етапи до 20 числа кожного календарного місяця. Сторони підтверджують, що при підписанні цього реєстру право вимог, документи, що підтверджують право вимоги передані фактором в повному обсязі. Даний реєстр права вимог набирає чинності з дати його підписання (а.с.72-73).
При цьому, відповідно до п.4.1 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» 05.08.2020 укладений договір факторингу №05/0820-01, у відповідності якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінас» право вимоги позичальників, в тому числі за кредитним договором №327132409 від 03.05.2021 (а.с.65-69).
Згідно додаткових угод №2,3 до договору строк дії договору продовжено до 30.12.2024 року включно (зв.а.с.69, а.с.70).
Відповідно до п.4.1 договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги.
Окрім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» 04.06.2025 укладений договір факторингу №04/06/25-Ю у відповідності до якого клієнт (ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс») зобов`язується відступити факторові (ТОВ «Юніт Капітал») права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.57-60).
Згідно з реєстром боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 заборгованість за кредитним договором №327132409 від 03.05.2021 становить 21 899,06 грн, з яких: 6 198,91 грн тіло кредиту; 15 700,15 грн відсотки (а.с.55-56).
Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Таким чином, матеріалами справи підтверджуються обставини щодо переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача.
Отже, у позивача виникло право вимоги до відповідача за кредитним договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено та підтверджується додатком №1 до договору №327132409 від 03.05.2021, який є невід`ємною частиною договору №327132409 від 03.05.2021, термін платежу по кредиту - 17.05.2021.
Отже, строк кредитування до 17.05.2021.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що проценти за користування кредитом, позикодавець має право нараховувати лише впродовж дії кредитного договору, тобто до 17.05.2021.
Отже, відсотки підлягають стягненню з відповідача в період кредитування з 03.05.2021 по 17.05.2021 в сумі 1388,80 грн.
Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем за кредитним договором №327132409 від 03.05.2021 сплачено 4 683,00 грн, а саме: 16.05.2021 - 1290,00 грн та 18.06.2021 3 393,00 грн (а.с.47-48).
Відповідно до положень ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Таким чином, сплату коштів в сумі 4683,00 грн відповідно до положень ст.534 ЦК України слід зарахувати на погашення відсотків та тіла кредиту.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за кредитним договором №327132409 від 03.05.2021, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 905,80 грн ((6 198,91 + 1388,80) - 4683,00 = 2 904,71) є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.
В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Судом встановлено, що 0506.2025 між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» укладений договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01 (а.с.43-44).
Відповідно до п.3.1, 3.3 договору про надання правничої допомоги від 05.06.2025 №05/06/25-01 отримання винагороди Адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару, який складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг по договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 (додаток №1 до цього договору) (а.с.43-44).
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 Адвокатське об`єднання «Тараненко і партнери» надало, а ТОВ «Юніт Капітал» отримав такі послуги: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до боржника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №327132409 від 03.05.2021 2 год, вартість послуг: 5000,00 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є ОСОБА_1 , за кредитним договором №327132409 від 03.05.2021 2 год, вартість послуг: 1000,00 грн; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №327132409 від 03.05.2021 на рахунок позичальника,я ким є ОСОБА_1 1 го, вартість послуг: 500,00 грн; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №327132409 від 03.05.2021 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 1 год, вартість послуг: 500,00 грн; послуги надано на загальну суму 7 000,00 грн (зв.а.с.38).
Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, акт прийому-передачі наданих послуг, відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та вважає за необхідне, стягнути витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 2000 грн.
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (а.с.16).
Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 21 899,06 грн; позов задоволений на суму 2 904,71 грн, тобто на 13,26%.
Отже, на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, в сумі 321,21 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 265,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 244, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: С. А. Цибізова