Справа № 527/3665/25
провадження 2/527/311/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Левицької Т.В.,

за участю секретаря судових засідань Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу № 527/3665/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернулось до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 31527,54 грн заборгованості за кредитним договором № 164202 від 18.12.2024 року, а також 2422,40 грн сплаченого судового збору та 7000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.12.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» (далі ТОВ «ФК «Кредіплюс») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 164202 у формі електронного документа з використанням електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання виникла заборгованість у сумі 31527,54 грн, з яких 17722,00 грн заборгованість по кредиту, 13004,54 грн заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 801,00 грн комісія за кредитним договором.16.04.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 164202 від 18 грудня 2024 року.

Ухвалою від 23.12.2025 року Глобинський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі його представника, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поштове відправлення повернулося з відміткою «адресат відсутній», з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон № 675-VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч.12 статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону № 675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Суд установив, що 18 грудня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія "Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 164202, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідач отримав 17722,00 грн в наступному порядку: у сумі 8498,09 грн для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит № 156129 від 07.10.2024, укладеним із кредитодавцем; у розмірі 5502,29 грн на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 у національній валюті; у розмірі 3721,62 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини.

Загальний строк кредитування складає 126 днів з 18.12.2024 року до 23.04.2025 року (п. 2.6. Договору). Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 330% річних, тип процентної ставки фіксована (п.2.3.). Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100 грн, який є незмінним. Комісія за надання кредиту складає 3721,62 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору (п.п.2.4.-2.5.).

Як убачається з виписки за договором №б/н за період із 18.12.2024 року по 23.12.2024 року, наданої АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду від 23.12. 2025 року, 18 грудня 2024 року на рахунок ОСОБА_1 зараховано 5502,29 грн .

Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором № 164202 від 18.12.2024 року заборгованість становить 31527,54 грн, з яких 17722,00 грн заборгованість по кредиту, 13004,54 грн заборгованість за несплаченими відсотками, 801,00 грн комісія за договором (а. с. 59-61).

16 квітня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 164202 від 18.12.2024 року (а.с.6-10, 64).

Приписами частини першої статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язань або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Беручи до уваги досліджені докази, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме вважає доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача 30726,54 грн заборгованості за договором № 164202 від 18 грудня 2024 року, з яких: 17722,00 грн за основним зобов`язанням та 13004,54 грн нарахованими процентами за користування кредитом.

Однак, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача суми нарахованої комісії 801,00 грн, оскільки аналіз змісту цього договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надається відповідачу та за які банком встановлена комісія, відсутні докази наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення договору про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника сплатити комісію за надання кредиту, є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування».

Вирішення питання стягнення судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначено в п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду було заявлено позовні вимоги в загальному розмірі 31527,54 грн, судом задоволено позовні вимоги на суму 30726,54 грн, що становить 97,46 % від ціни позову.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2360,87 грн, що складає 97,46 % від 2422,40 грн.

Як зазначено в ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, Адвокатське бюро «Соломко та партнери» надавало правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 7000,00 грн (а.с.53-58).

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Оскільки позов задоволено частково, витрати на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог на суму 6822,20 грн, що складає 97,46 % від 7000 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,141, 259,263-265, 280-282ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 30726,54 грн ( тридцять тисяч сімсот двадцять шість гривень п`ятдесят чотири копійки) заборгованості за договором № 164202 від 18 грудня 2024 року, з яких: 17722,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням та 13004,54 грн заборгованість за процентами за користування кредитом.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 2360,87 грн судового збору та 6822,20 грн витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333;

відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

Суддя Т. В. Левицька