Справа № 497/2245/25
Провадження № 2-о/497/25/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Раца В.А.,

секретаря - Божевої І.Д.,

розглянувши у порядку окремого провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Болграда, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою та просить постановити рішення, яким встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Одеса, як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з квітня 2004 року по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: на земельну ділянку площею 2,61 га, що розташована на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вона, заявниця, з квітня 2004 року по день смерті ОСОБА_2 проживала з ним без реєстрації шлюбу, однією сім`єю, як чоловік та дружина, в належному ОСОБА_2 на праві власності будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, підтримували будинок, разом проводили капітальний та поточний ремонти будинку, обробляли присадибну ділянку, в них був спільний бюджет, спільні витрати, вони купували майно для спільного користування, разом готували їжу; турбувались, дбали один про одного, завжди підтримували один одного, радились один з одним, святкували свята, дні народження, приймали гостей та самі ходили в гості як чоловік та дружина, тобто між нею та ОСОБА_2 склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. ОСОБА_2 був встановлений медичний діагноз - онкологічне захворювання, тому вона, заявниця, доглядала за ним, готувала їжу, прибирала, купувала ліки та слідкувала, щоб він вчасно їх приймав, турбувалась про нього, кликала в разі необхідності швидку медичну допомогу, забезпечувала його усім необхідним для життя. Після його смерті саме вона його поховала, справляє поминки за місцевими звичаями, продовжує проживати в будинку, належному ОСОБА_2 , обробляє город, доглядає свійську птицю. Вона звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт реєстрації шлюбу між померлим та нею. Встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та дружина необхідне заявнику для подальшого оформлення спадкових прав.

Ухвалою судді від 11.09.2025 року було відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 26.11.2025 року задоволено клопотання заявника, витребувано копію спадкової справи та витяг зі спадкового реєстру після смерті ОСОБА_2 . Витребувана інформація надійшла 22.12.2025 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала 16.01.2026 року через канцелярію суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі (а.с.41).

Представник заінтересованої особи - Кубейської сільської ради Болградського району Арабаджи М.С., надав через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради (а.с.23).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та дружина підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 20 лютого 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвою В.Б. за реєстровим номером 824 (а.с.11), належить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №041502, виданого Болградською районною державною адміністрацією 10 жовтня 2005 року на підставі розпорядження №335 від 23.04.2004 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,61 га, що розташована на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області (теперішня території Кубейської об`єднаної громади), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 09.09.2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складений актовий запис №6921 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 заявниця звернулася до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. з заявою про прийняття спадщини, але 27 серпня 2025 року отримала постанову за вих.№444/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з ненадання документів, що підтверджують статус дружини померлого (а.с.19).

В силу ч.ч.2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається, як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Приймаючи рішення про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд не визнає за заявником права власності на спадкове майно та не позбавляє осіб, віднесених до іншої черги спадкування, права звернутися у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови ВС від 13.09.2023 у справі №552/4291/22, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути: довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства тощо».

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період часу з квітня 2004 року до дня смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали в будинку, який належав на праві власності ОСОБА_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, турбувалися один за одним, доглядали за будинком, обробляли город, ходили у гості разом, приймали у себе гостей, а коли восени 2024 року ОСОБА_2 тяжко захворів, дружина ОСОБА_1 доглядала за ним, дбала про нього, забезпечувала його всім необхідним для життя. Після його смерті саме вона його поховала, справляє та справляла поминки, доглядає за могилою чоловіка, продовжує доглядати за будинком, обробляє город.

Ці відомості встановлені судом з акту опитування свідків, що складений комісією працівників Кубейської сільської ради 27.08.2025 року про опитування свідків ОСОБА_3 , який проживає по АДРЕСА_2 та ОСОБА_4 , який проживає по АДРЕСА_2 (а.с.16) та з довідки старости Виноградненського старостинського округу Михайлова І. за вих.№556 від 27.11.2025 року (а.с.42).

Згідно ст. 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

З аналізу вказаних норм випливає, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу можливе лише за умови, що ці чоловік та жінка не перебували в будь-якому зареєстрованому шлюбі.

Той факт, що ОСОБА_1 не перебувала в цей час в іншому шлюбі, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , яке видане 25 жовтня 1984 року Виноградненською сільською радою Болградського району, відповідно до якого ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали 25 жовтня шлюб (а.с.9) та ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане 10 січня 2001 року Виноградненською сільською радою Болградського району (а.с.10).

Як вбачається зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Так, заявниця ОСОБА_1 з 14.01.2014 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується записом в паспорті громадянина України (книжка) серії НОМЕР_4 , який виданий 31 серпня 1998 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області на 12 сторінці (а.с.7) та довідкою старости Виноградненського старостинського округу Михайловим І. за вих.№59 від 27.08.2025 року (а.с.15), з якої також встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 з ним в будинку була зареєстрована та постійно проживала тільки ОСОБА_1 .

З матеріалів спадкової справи №188/2024 року, заведеною державним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою В.Б. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , встановлено, що з заявою про прийняття спадщини звернулася тільки заявниця (а.с.31-40), тому суд вважає за можливим задовольнити вимоги заявника, тем більш судом у даний справі не вирішується питання, щодо спадкових прав на майно, а тільки встановлюється факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини, що дає право на спадкування за законом.

За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази, на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що вона проживала зі ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу неменше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Керуючись ст. ст. 12,81,82, 259, 263-265,315, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Одеса, як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з квітня 2004 року по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца