Справа № 646/551/26
№ провадження 4-с/646/5/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.26 м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Барабанової В.В.

за участю секретаря судового засідання Машко П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Катріч Марії Миколаївни на бездіяльність Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з усього майна, що належить ОСОБА_1 , який було накладено на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження № 28615444 від 09.09.2011 Червонозаводського ВДВС ХМУЮ та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Катріч М.М. звернувся до суду зі скаргою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з усього майна, що належить ОСОБА_1 , який було накладено на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження № 28615444 від 09.09.2011 Червонозаводського ВДВС ХМУЮ;

- зобов`язати начальника Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього майна, в тому числі нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна від 09.09.2011 за №11594172 реєстратором Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: Постанова про відкриття виконавчого провадження № 28615444 від 09.09.2011.

Вимоги скарги обґрунтовуються тим, що 12 січня 2026 року ОСОБА_1 мав намір продати власну квартиру, яка йому належить на підставі права власності, однак в процесі звернення до нотаріальної контори йому повідомили, що зробити це неможливо.

Нотаріус повідомила, що відповідно до інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , номер обтяження № 11594172, підстава обтяження: Постанова про відкриття виконавчого провадження № 28615444, від 09.09.2011, Червонозаводського ВДВС ХМУЮ. (копія додається).

На виконання рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 2-1272/2008 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 2582,19 грн. судом видано Виконавчий лист № 2-1272/2008 від 26.05.2011.

Так, в Червонозаводському ВДВС ХМУЮ перебувало Виконавче провадження №28615444, відкрите на підставі Виконавчого листа № 2-1272/2008 від 26.05.2011, виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу у розмірі 2 582,19 грн.

09.09.2011 Постановою про відкриття виконавчого провадження №28615444 державним виконавцем Звєздін В.В. Червонозаводського ВДВС ХМУЮ було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в межах суми боргу ( Інформація з ДРРП додається).

Червонозаводський ВДВС ХМУЮ було ліквідовано у зв`язку з реорганізацією, а правонаступником став Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. (додається).

ОСОБА_1 звертався до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (який є правонаступником Червонозаводського ВДВС ХМУЮ) з проханням зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_1 у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

13.01.2026 на вищенаведене звернення скаржник отримав відповідь, що Виконавче провадження №28615444, з примусового виконання Виконавчого листа №2-1272/2008 від 26.05.2011, виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 2 582,19 грн. завершене.

В той же час, відповідно до вищенаведеної відповіді зазначено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданий на зберігання в архіві, становить 3 роки, таким чином строк зберігання переданого до архіву Виконавчого провадження №28615444 сплинув, надати детальну інформацію не вбачається можливим, у зв`язку з його знищенням.

Станом на день подачі скарги виконавче провадження завершене, у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду. На підтвердження виконання рішення суду скаржник надає довідку АТ КБ «ПриватБанк» від 16.01.2026 про закриття кредиту та відсутність заборгованості за кредитним договором.

Добровільно арешт орган державної виконавчої служби не зняв, виконавче провадження завершене повним виконанням рішення суду, матеріали виконавчого провадження, в рамках якого накладався відповідний арешт, знищені зі спливом встановленого терміну зберігання, у зв`язку з чим скаржник змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Обтяження у вигляді арешту майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, створює перешкоди у здійсненні права володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явилися, про його час та місце повідомлялися своєчасно та належним чином, від представника заявника надійшла заява, в якій вона просила судове засідання з розгляду скарги проводити без її участі, вимоги скарги підтримала..

Особа, дії якої оскаржуються, в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв1язку з неявкою учасників справи в судове засідання.

Суд, розглянувши подані учасниками справи документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 12 січня 2026 року ОСОБА_1 мав намір продати власну квартиру, яка йому належить на підставі права власності, однак в процесі звернення до нотаріальної контори йому повідомили, що зробити це неможливо.

Нотаріус повідомила, що відповідно до інформації отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , номер обтяження № 11594172, підстава обтяження: Постанова про відкриття виконавчого провадження №28615444 від 09.09.2011, Червонозаводського ВДВС ХМУЮ.

На виконання рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 2-1272/2008 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 2 582,19 грн. судом видано Виконавчий лист №2-1272/2008 від 26.05.2011.

Так, в Червонозаводському ВДВС ХМУЮ перебувало Виконавче провадження №28615444, відкрите на підставі Виконавчого листа № 2-1272/2008 від 26.05.2011, виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу у розмірі 2 582,19 грн.

09.09.2011 Постановою про відкриття виконавчого провадження №28615444 державним виконавцем Звєздін В.В. Червонозаводського ВДВС ХМУЮ було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в межах суми боргу.

Червонозаводський ВДВС ХМУЮ було ліквідовано у зв`язку з реорганізацією, а правонаступником став Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

ОСОБА_1 звертався до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (який є правонаступником Червонозаводського ВДВС ХМУЮ) з проханням зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_1 у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

13.01.2026 на звернення скаржник отримав відповідь, що Виконавче провадження №28615444 з примусового виконання Виконавчого листа № 2-1272/2008 від 26.05.2011, виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 2 582,19 грн. завершене.

В той же час, відповідно до вищенаведеної відповіді зазначено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданий на зберігання в архіві, становить 3 роки, таким чином строк зберігання переданого до архіву Виконавчого провадження №28615444 сплинув, надати детальну інформацію не вбачається можливим, у зв`язку з його знищенням.

Наразі матеріали виконавчого провадження знищено.

Щодо скаржника не існує жодного виконавчого провадження.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положенням ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним Законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

За змістом ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

За ч.ч. 3-4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Чітко визначений вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з майна боржника.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

За обставинами цієї справи, на теперішній час жодна з перелічених підстав для зняття арешту державним виконавцем відсутня, а тому безпідставним буде задоволення скарги шляхом зобов`язання державного виконавця чи керівника органу ДВС зняти арешт.

Разом з цим, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене та враховуючи, що на даний час виконавчого провадження не існує, суд погоджується з доводами заявника про те, що такий арешт на даний час з урахуванням відсутності підстав його застосування, порушує його права як власника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 40 даного закону передбачено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Крім того, Верховний Суд у постанові №2/0301/806/11 від 13 липня 2022 року зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин право реалізаційної та правозастосовної діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме: справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, суд дійшов висновку, що за обставинами цієї справи є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право скаржника, яке підлягає захисту шляхом зобов`язання ДВС зняти арешт з майна боржника.

При цьому, наявність протягом тривалого часу (майже 15 років) нескасованого арешту на майно боржника за умови боржника, за умовами відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувачів, що є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, суд вважає, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 447, 449, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Катріч Марії Миколаївни, на бездіяльність Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з усього майна, що належить ОСОБА_1 , який було накладено на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження №28615444 від 09.09.2011 Червонозаводського ВДВС ХМУЮ та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по розгляду заяви ОСОБА_1 про зняття арешту накладеного постановою Червонозаводського ВДВС ХМУЮ про відкриття виконавчого провадження №28615444 від 09.09.2011.

Зобов`язати Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції припинити (скасувати, зняти) обмеження (арешт) накладеного постановою Червонозаводського ВДВС ХМУЮ про відкриття виконавчого провадження №28615444 від 09.09.2011.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя: В.В. Барабанова