Справа №521/287/26
Провадження №4-с/521/17/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси

у складі судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,

розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк»,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до Хаджибейського районного суду м. Одеси із скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк», в якій просила визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р.В. щодо відмови у зупиненні вчинення виконавчих дій по ВП №79293672 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження за заявою ОСОБА_1 від 01 січня 2026 року. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р.В. зупинити вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №79293672 з 02 січня 2026 року, про що винести відповідну постанову.

Скарга обґрунтована такими обставинами. В провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р.В. перебуває виконавче провадження № 79293672, відкрите на виконання виконавчого листа, виданого Хаджибейським районним судом міста Одеси 06 жовтня 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» грошової суми в розмірі 21 270 доларів США 40 центів та судових витрат. 01 січня 2026 року ОСОБА_2 звернувся до Хаджибейського районного суду міста Одеси із заявою про заміну вибулої сторони виконавчого провадження боржника ОСОБА_1 її правонаступником. В той же день ОСОБА_1 подано приватному виконавцю Бондареву Р.В. заяву, в якій вона, посилаючись на положення пункту 5 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» просила приватного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій по ВП №79293672, у зв`язку зі зверненням заінтересованої особи до Хаджибейського районного суду м. Одеси із заявою про заміну вибулої сторони боржника її правонаступником. Приватний виконавець Бондарев Р.В. відмовив боржнику у зупиненні виконавчих дій з посиланням на те, що договір про переведення боргу, укладений між боржником та ОСОБА_2 від 31 грудня 2025 року, який, як вказує заявник, є чинним та не визнаний в установленому законом порядку недійсним, не створює правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження. З діями приватного виконавця та його відмовою Щербова О.І. не погоджується, що стало підставою для звернення до суду із вказаною скаргою.

28 січня 2026 року представник ТОВ «Консалт Солюшенс» подав заперечення проти скарги, які обґрунтовані тим, що, на думку кредитора ТОВ «Консалт Солюшенс», приватний виконавець, відмовляючи ОСОБА_1 в зупиненні виконавчих дій, не порушував вимог законодавства та діяв у межах наданих йому повноважень, оскільки надані боржником документи не підтверджували наявності обставин, з якими закон пов`язує обов`язок виконавця зупинити виконавче провадження. Так, на адресу приватного виконавця надійшла заява представника боржника адвоката Кобильника Д.О. про зупинення виконавчих дій від 01 січня 2026 року, зі змісту якої вбачається, що до Хаджибейського районного суду міста Одеси подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження № 79293672 боржника ОСОБА_1 на правонаступника ОСОБА_2 з посиланням на укладення між останніми Договору № 01-12/25 про переведення боргу. 02 січня 2025 року приватний виконавець звернувся до ТОВ «Консалт Солюшенс» з проханням надати вичерпну інформацію про факти надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» згоди на заміну (переведення боргу) боржника ОСОБА_1 на фізичну особу ОСОБА_2 , або на будь яких інших осіб. Того ж дня, 02 січня 2026 року представник ТОВ «Консалт Солюшенс» надав відповідь на запит виконавця, за змістом якого повідомив, що згода на заміну боржника (переведення боргу) за зобов`язаннями ОСОБА_1 на будь яку особу кредитором не надавалось. 06 січня 2026 року ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження було повернуто заявнику без розгляду. До заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження було додано копію Договору № 01-12/25 про переведення боргу від 31 грудня 2025 року. Зі змісту п. 3 Договору № 01-12/25 про переведення боргу від 31 грудня 2025 року вбачається, що згода кредитора на переведення боргу з первісного боржника на нового боржника отримана сторонами в усному порядку під час особистої зустрічі з директором ТОВ «Консалт Солюшенс», в чому сторони і підписуються. Представник стягувача звертає увагу суду на те, що ані боржник ОСОБА_1 , ані будь-які інші особи не звертались до кредитора ТОВ «Консалт Солюшенс» для отримання згоди на переведення боргу за зобов`язаннями ОСОБА_1 на іншу особу. ТОВ «Консалт Солюшенс» такої згоди боржнику та/або іншим особам не надавало ані в усному, ані в письмовому порядку. За таких обставин, сторони фактично зазначили у договорі про переведення боргу завідомо неправдиву інформацію про існування згоди кредитора, якої насправді не було та яка кредитором не надавалася.

30 січня 2026 року від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р. В.до суду надійшли заперечення проти скарги, які обгрунтовані наступними обставинами. При зверненні 01 січня 2026 року представника боржника із заявою про зупинення вчинення виконавчих дій примірника договору переведення боргу до заяви додано не було. 02 січня 2026 року приватним виконавцем було здійснено запит до ТОВ «Консалт Солюшенс» про надання вичерпної інформації про факти надання ТОВ "Консалт Солюшенс" згоди на заміну (переведення боргу) боржника ОСОБА_1 на фізичну особу ОСОБА_2 , або на будь-яких інших осіб. Того ж дня, представник стягувача ТОВ «Консалт Солюшенс» повідомила приватного виконавця про те, що згода на заміну боржника (переведення боргу) за зобов`язаннями ОСОБА_1 на ОСОБА_2 або на будь-яку іншу особу, ТОВ «Консалт Солюшенс» не надавалася. 02 січня 2025 року Приватним виконавцем було направлено повідомлення про те, що договір про переведення боргу, укладений 31 грудня 2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , правових наслідків для цілей матеріальних правовідносин (правонаступництва) не створив. Відтак не може існувати і правових наслідків для цілей процесуальних правовідносин (заміна боржника у виконавчому провадженні), які матеріальні відносини обслуговують. З огляду на вказане приватний виконавець констатував відсутність достатніх правових підстав для задоволення заяви про зупинення вчинення виконавчих дій. 06 січня 2025 року ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження повернуто заявнику без розгляду. Відомості про апеляційне оскарження зазначеної ухвали у вільних джерелах відсутні. Так само не здобуто відомостей про повторне звернення учасників з тотожними заявами. Приватний виконавець також зазначає, що положення пункту 5 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» відсилають до норм частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» і мають застосовуватись виконавцем одночасно при прийнятті процесуального рішення щодо зупинення вчинення виконавчих дій. У свою чергу, положення абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» вказують на необхідність перевірки виконавцем факту вибуття однієї зі сторін (в матеріально-правовому сенсі). 3 огляду на ненадання представником боржника доказів переведення боргу та підтвердженої відсутності згоди стягувача ТОВ «Консалт Солюшенс» на переведення боргу, наслідком чого правові наслідки для кредитора не настали, тобто не відбулося переведення боргу, приватний виконавець констатував відсутність достатніх правових підстав для задоволення заяви про зупинення вчинення виконавчих дій.

ОСОБА_1 та її представник у відкрите судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд скарги у їх відсутність до суду не подали.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Р. В. у відкрите судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Представник стягувача ПАТ «Консалт Солюшенс» у відкрите судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази вважає, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, зважаючи на такі обставини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч. 1, 2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п. 4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних або приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировичаперебуває виконавче провадження № 79293672 з примусового виконання виконавчого листа № 521/192/23, виданого Хаджибейським районним судом міста Одеси 06 жовтня 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» грошової суми в розмірі 21 270 доларів США 40 центів та судових витрат ( т. 1 а. с. 80).

07 жовтня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р. В.винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належать боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів (т. 1 а. с. 92).

07 жовтня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р. В.винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника, якою звернуто стягнення на майно, що належать боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів (т. 1 а. с. 90).

08 жовтня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р. В.винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належать боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів (т. 1 а. с. 104).

08 жовтня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р. В.винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належать боржнику ОСОБА_1 (т. 1 а. с. 110).

22 жовтня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р. В.винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою зобов`язано надати звіт щодо ринкової вартості описаного майна, а саме, трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належать боржнику ОСОБА_1 (т. 1 а. с. 124-125).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, ринкова вартість трикімнатної квартири АДРЕСА_1 складає 1 085 486 грн. (т. 1 а. с. 131).

Згідно протоколу № 652539 проведення електронного аукціону (торгів), які відбулися 01 січня 2026 року, квартиру АДРЕСА_1 , що належать боржнику ОСОБА_1 , реалізовано за найвищою ціновою пропозицією: 922 663,10 грн. (т. 1 а. с. 192).

01 січня 2026 року представником боржника ОСОБА_1 адвокатом Кобильник Д.О. подано заяву Приватному виконавцю Бондареву Р.В., яка зареєстрована 02 січня 2026 року про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку із зверненням заінтересованої особи до Хаджибейського районного суду міста Одеси із заявою про заміну вибулої сторони боржника її правонаступником (т. 1 а. с. 196).

До заяви додано копію заяви ОСОБА_2 до Хаджибейського районного суду міста Одеси, в якій ОСОБА_2 просив замінити вибулого боржника ОСОБА_1 у ВП 79293672 її правонаступником ОСОБА_2

02 січня 2026 року Приватний виконавець Бондарев Р.В. звернувся до стягувача ТОВ «Консалт Солюшенс» із запитом щодо термінового надання вичерпної інформації про факти надання ТОВ «Консалт Солюшенс» згоди на заміну (переведення боргу) боржника (т. 1 а. с. 35-36).

Відповіддю № КА-02 від 02 січня 2026 року представник ТОВ «Консалт Солюшенс» повідомила приватного виконавця Бондарева Р.В. про те, що згода на заміну боржника (переведення боргу) за зобов`язаннями ОСОБА_1 на ОСОБА_2 , або на будь-яку іншу особу, ТОВ «Консалт Солюшенс» не надавалася (т. 1 а. с. 37).

При цьому, в матеріалах справи міститься копія договору № 01-12/25 про переведення боргу від 31 грудня 2025 року, наданого представником ОСОБА_1 адвокатом Кобильником Д.О. до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні. Із копії вказаного договору вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в п. 3 договору зазначили, що згода кредитора на переведення боргу з первісного боржника на нового боржника отримана сторонами в усному порядку під час особистої зустрічі з директором ТОВ «Консалт Солюшенс», в чому сторони і підписуються (т. 1 а. с. 39).

02 січня 2025 року приватним виконавцем Бондаревим Р.В. відмовлено адвокату Кобильнику Д.О. у зупиненні вчинення виконавчих дій, так як договір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про переведення боргу від 31 грудня 2025 року правових наслідків для цілей матеріальних правовідносин (правонаступництва) не створив, враховуючи відсутність згоди кредитора (ТОВ «Консалт Солюшенс») на заміну боржника (т. 1 а. с. 9-10).

06 січня 2026 року ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси заяву представника ОСОБА_2 Кобильника Д.О. про заміну сторони виконавчого провадження повернуто заявнику без розгляду, в зв`язку із відсутністю доказів надіслання заяви іншим учасникам справи (т. 1 а. с. 38).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України і Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ЄСПЛ у справі "Хорнсбі проти Греції" ("Hornsby v. Greece") від 19 березня 1997 року (п. 40). У Рішенні ЄСПЛ у справі "Войтенко проти України" ("Voytenko v. Ukraine") від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

За приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Таким чином підставою для зупинення вчинення виконавцем виконавчих дій є факт звернення заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником.

Зміст зазначеної статті визначає дві обов`язкові складові зупинення: 1) факт вибуття сторони виконавчого провадження та 2) звернення заінтересованої сторони до суду із відповідною заявою.

Згідно вимог ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор ( ч.1 ст. 510 ЦК України).

У відповідності до вимог ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи вищенаведене заміна сторони виконавчого провадження боржника, можлива лише у випадку наявності згоди кредитора.

Враховуючи вищевказані обставини, та приймаючи до уваги вимоги цивільного законодавства, яке регулює порядок заміни боржника у зобов`язанні, суд приходить до висновку, що договір № 01-12/25 від 31 грудня 2025 року про переведення боргу, відповідно до якого новим боржником за зобов`язанням ОСОБА_1 перед ТОВ «Консалт Солюшенс» є ОСОБА_2 , враховуючи імперативну норму щодо обов`язкової згоди кредитора для заміни боржника у зобов`язанні, та відсутності такої згоди, не породжує будь-яких юридичних наслідків, а тому не може бути підставою для визнання факту вибуття сторони виконавчого провадження.

Враховуючи відсутність юридичних наслідків договору про переведення боргу, судом визнається й відсутність доведеності неправомірності дій приватного виконавця, який відмовив у зупиненні вчинення виконавчих дій на підставі заяви від 01 січня 2025 року у виконавчому провадженні № 79293672, що є підставою для відмови в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк» - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 16 лютого 2026 року.

Суддя: Ю.В. Тополева

12.02.26