Провадження № 2-во/638/22/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді Цвіри Д.М.,

секретаря судового засідання Пухно М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про виправлення описки у копії рішення та виконавчих листах у справі № 638/17631/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Шевченківського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних.

Рішенням суду від 16 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних задоволено, стягнуто Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 3 % річних у розмірі 16 063, 11 грн., інфляційні збитки у розмірі 71 084, 79 грн.

Постановою від 18 серпня 2025 року Харківській апеляційний суд апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишив без задоволення, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2025 року залишив без змін.

13.11.2025 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова з заявою про виправлення описки в наданому йому рішенні та двох виконавчих листах, щодо набрання законної сили рішення у справі № 638/17631/24 за позовом ОСОБА_1 та привести у відповідність до Постанови Харківського апеляційного суду від 18.08.2025 року, внести відповідні зміни у Реєстр судових рішень та видати позивачу копію рішення суду з виправленою датою та ухвали суду на кожен виконавчий лист.

ОСОБА_1 та представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи не надходило, а відтак, суд вважає за можливе проводити розгляд заяви за їх відсутності, як це закріплено вимогами ч. 3 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), згідно з якими неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши заяву представника позивача про виправлення описки, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 269 ЦПК України передбачено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22.02.2017), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо), або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення). Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Суд вправі здійснити технічну заміну елементу, яка є очевидною й такою, що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.

Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.

Отже, суд не вбачає підстав для виправлення описки в наданій ОСОБА_1 копії рішення, оскільки судом не було допущено описку в розумінні ст. 269 ЦПК України.

Крім того, з поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить виправити описку в двох виконавчих листах, привести рішення та виконавчі листи у відповідність до Постанови Харківського апеляційного суду від 18.08.2025 року. А також, ОСОБА_1 просить внести відповідні зміни у Реєстр судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (ч. 3 ст. 431 ЦПК України).

Згідно з статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені вимоги до виконавчого документа, а саме у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Отже, ОСОБА_1 не додано жодних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, а тому суд позбавлений можливості перевірити доводи останнього.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 260, 269 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У заяві ОСОБА_1 про виправлення описки у копії рішення та виконавчих листах у справі № 638/17631/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних відмовити.

Відповідно до статті 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Д.М. Цвіра