справа № 165/4236/25
провадження №2/165/351/26
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,

за участі секретаря судового засідання Король І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду Волинської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

ТзОВ "Споживчий центр" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилається на те, що 10.12.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір (оферти) № 10.12.2023-100002093. Згідно з умовами договору сума кредиту становить 10000 грн, строк на який надається кредит 140 днів, дата повернення кредиту 27.04.2024.

Відповідно до п. 4.1 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5457-08ХХ-ХХХХ-7716.

Представник позивача вказує, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, та відповідно до Договору від 10.12.2023 та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 10000 грн, натомість відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 21183,05 грн, з яких: 9992,02 грн - заборгованість по тілу кредиту, 11191,03 грн. проценти.

Ураховуючи вищенаведене просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 10.12.2023-100002093 від 10.12.2023 у розмірі 21183,05 грн, з яких: 9992,02 грн - заборгованість по тілу кредиту, 11191,03 грн. проценти, а також понесені ними судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2422,40 грн.

Представник ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги визнає в частині тіла кредиту. Зазначила, що в період виконання умов договору, а також станом на момент розгляду справи в суді на неї, як на дружину військовослужбовця, поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто вважає, що до неї не може застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за не виконання зобов`язання за користування кредитом, а також відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. На підтвердження надала суду довідку, про те, що її чоловік ОСОБА_2 відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.01.2024 № 18-од призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 04.12.2025 року було відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 10.12.2023 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А725 підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) (далі - Пропозиція), заявку кредитного договору №10.12.2023-100002093 (кредитної лінії) та відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №10.12.2023-100002093 (далі - Заявка).

Відповідно до п. 2.1 Пропозиції, електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 2.2, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 Пропозиції, електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформований на сайті кредитодавця, та підписана позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

Відповідно до п. 3.1 Пропозиції, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 3.3 Пропозиції, кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту кредитна лінія; строк, на який надається кредит - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; дата повернення (виплати) кредиту - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.

Відповідно до п. 4.1 Пропозиції, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту банківський рахунок споживача.

Пунктом 4.4 Пропозиції, сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення. У разі дострокового повного повернення кредиту позичальник у день його повернення сплачує проценти за період фактичного користування кредитом (включаючи безпосередньо день надання кредиту). У разі дострокового часткового повернення кредиту у день повернення позичальник сплачує проценти за період фактичного користування всією сумою кредиту, а на залишок суми кредиту нараховуються проценти у загальному порядку, передбаченому договором.

Відповідно до п. 10.1 Пропозиції, цей договір набирає чинності з дати отримання кредитодацем у інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовом ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця. Цей договір діє протягом одного року.

10.12.2023 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е725 підписала Заявку кредитного договору №10.12.2023-100002093 (кредитної лінії).

Згідно з заявкою кредитодавець, відповідно до умов договору №10.12.2023-100002093 від 10.12.2023 надає позичальнику кредит у сумі 10000 грн. Строк, на який надається кредит становить 140 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту 27.04.2024.

ТОВ «Споживчий центр» зазначає, що процента ставка - фіксована незміна процентна у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 1 чергових періодів користування кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

За допомогою системи LiqPay за кредитним договором №10.12.2023-100002093 від 10.12.2023 на карту/рахунок НОМЕР_2 перераховано кошти в розмірі 10000 гривень (а.с.19).

Згідно з довідкою-розрахунком по кредитному договору №10.12.2023-100002093 від 10.12.2023 (а.с.12) заборгованість ОСОБА_1 становить 21183,05 грн. з яких: 10000 грн - заборгованість по тілу кредиту, 11191,03 грн. проценти. Проценти по кредиту нараховані за період з 10.12.2023 по 27.04.2024.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_3 , взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «Споживчий центр») за Кредитним договором №10.12.2023-100002093 від 10.12.2023, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом на підставі досліджених у справі доказів встановлено, що 10.12.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №10.12.2023-100002093, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 10000 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ним визначених у кредитному договорі умовах строк кредитування 140 днів.

Позивачем, було надано докази про перерахування відповідачу кредитних коштів, на його картковий рахунок.

Тобто, письмова форма договору внаслідок його реального характеру є підтвердженням отримання грошових коштів і саме на позичальника закон покладає обов`язок доказування протилежного.

Проте, відповідач не заперечує щодо отримання позики згідно з договором позики №10.12.2023-100002093 у розмірі 10000 грн, що також встановлено судом.

Доказів виконання умов кредитних договорів та повернення коштів відповідач не надав, що в загальному, свідчить про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення кредиту.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №10.12.2023-100002093 від 10.12.2023 у розмірі 9992,02 грн тіла кредиту.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 15 статті 14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, що була чинна на момент укладення кредитного договору) передбачено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку від 11.04.2024, що набрав чинності 18.05.2024, пункт 15 статті 14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" викладено в такій редакції: Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля";

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.11.2025 №2/3464 та довідки військової частини НОМЕР_3 від 27.09.2025, копії свідоцтва про шлюб, чоловік позивача ОСОБА_2 відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.01.2024 № 18-од призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини, перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_3 .

Оскільки в період нарахування процентів за користування коштами по кредитному договору № 10.12.2023-100002093 від 10.12.2023, які не є кредитними договорами щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, позивач є дружиною військовослужбовця ОСОБА_4 , який з 17.01.2024 бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, і по теперішній час проходить військову службу в Збройних Силах України, а тому на позивача поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», з дня набрання Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку від 11.04.2024 (3633-IX), тобто з 18.05.2024 зокрема ненарахування штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також процентів за користування кредитом.

З огляду на наведені обставини, нарахування процентів за користування коштами по кредитному договору № 10.12.2023-100002093 від 10.12.2023 за період з 11.12.2023 до 18.05.2024 є підставні.

Крім того позивач у позові вказує, що відповідачем у справі проведена часткова сплата по кредитноиу договорі, а саме: на суму 1100 грн. від 20.12.2023 року, на суму 1053.99 грн. від 22.12.2023 року, на суму 2153.99 грн. від 06.01.2024 року.

При цьому, позивач стверджує, що під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості (а.с.12), в якій зазачено, що заборгованість по кредитному договору складає 9992,02 грн основний борг, 11191,03 грн проценти, які нараховані за період з 10.12.2023 по 27.04.2024.

Судом встановлено, що у вказаній довідці було враховано позивачем лише часткове погашення тіла кредиту на суму 7,98 грн. Однак щодо заборгованості несплачених відсотків, таке твердження позивача спростовується наданим ним розрахунком обчислення загальної вартості кредиту, де відображена заборгованість по відсоткам без врахування сплачених відповідачем сум.

Так, із поданого позивачем таблиці обчислення загальної вартості кредиту судом встановлено, що сплачені кошти відповідачем 20.12.2023 в розмірі 1100 грн, 22.12.2023 в розмірі 1053.99 грн, були зараховані на погашення відсотків в розмірі 1400 грн та 753,99 грн комісії за надання кредиту (а.с.23), а кошти сплачені 06.01.2024 в розмірі 2153.99 грн на погашення нарахованих відсотків в розмірі 1400 грн, 746,01 грн комісії за надання кредиту та 7,98 грн тіла кредиту.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, в частині стягнення із відповідача основної суми боргу (тіло кредиту) в розмірі 9992,02грн, згідно з договором позики № 10.12.2023-100002093 від 10.12.2023 та 7239,77 грн процентів, нарахованих за період з 20.01.2024 до 27.04.2024 .

Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відтак доходить переконання про обґрунтованість цієї суми.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2 422,40 грн).

Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1970,38 грн, із розрахунку 17231,79*100/21183,05=81,35 %, 2422,40 *81,34%=1970,38 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №10.12.2023-100002093 від 10.12.2023 у розмірі 17231 (сімнадцять тисяч двісті тридцять одна) грн 79 коп., з яких: 9992,02 гривень основний борг, 7239,77 грн проценти.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 1970 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят) грн 38 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 .

Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 16.02.2026 року.

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук