П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року м. Київ

Справа №752/12029/25

Апеляційне провадження №22-ц/824/1302/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва, постановлену під головуванням судді Мазур Ю.Ю. 27 травня 2025 року у м. Київ, у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерцйний банк «Південкомбанк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В

У травні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору поруки припиненим.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерцйний банк «Південкомбанк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору поруки припиненим - передано на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва.

Ухвала суду мотивована тим, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому вказана позивачем адреса відповідача не відноситься до Голосіївського району міста Києва.

Не погодився із ухвалою суду позивач ОСОБА_1 , ним подана апеляційна скарга, в якій він вказує, що зі змісту ст.3,4 Договору поруки №П127П-21Ю від 03 липня 2012 року вбачається, що місцем виконання зобов`язань є місце проживання поручителя. Тому, на підставі п.8 ст. 28 ЦПК України «Позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці можуть пред`являтись також за місцем виконання цих договорів», а також ст. 30 ЦПК України, положеннями якої не встановлені спеціальні правила про виключну підсудність у справах за позовом громадянина до юридичних осіб про визнання договору поруки припиненим.

А тому вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для передання справи на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та повернути справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що у травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «КБ «Південкомбанк» про визнання договору поруки припиненим.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що 03 липня 2012 року між ПАТ «КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Фірма «Діно» був укладений договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №127К-21Ю.

03 липня 2012 року між ПАТ «КБ «Південкомбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №П127П-21Ю та додаткові угоди до нього /а.с.11-17/.

16 лютого 2016 року Господарський суд Донецької області видав наказ про примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Юристи Донбасу» від 22 травня 2014 року про солідарне стягнення з ТОВ «Фірма «Діно» та ОСОБА_1 заборгованості.

Згідно запису №030007717 від 11 листопада 2024 року діяльність ТОВ «Фірма «Діно» було припинено /а.с.10/.

Суд першої інстанції передаючи справу за підсудністю для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва виходив з того, що із предмету позову вбачається, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати підсудність виходячи з вимог ч.2 ст.28 ЦПК України, а не як визначив позивач.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Виняток з даного правила становить альтернативна підсудність (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Відповідно до п.8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтись також за місцем виконання цих договорів.

З наведених обставин справи вбачається, що предметом позову у даній справі є визнання припиненим договору поруки.

Відповідачем у справі позивач вказав ПАТ «КБ «Південкомбанк», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Постановляючи оскаржену ухвалу про передачу справи за підсудністю, суд першої інстанції вірно керувався ч. 2 ст. 27 ЦПК України згідно з якою позови до юридичних осіб пред`являються за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на ч.8 ст. 28 ЦПК України не приймається судом апеляційної інстанції, оскільки договір поруки не є тим договором, який може бути виконаний лише в певному місці і не стосується захисту прав споживача, тому підсудність таких спорів визначається за загальними правилами, а правила альтернативної підсудності не підлягають до застосування правила альтернативної підсудності не підлягають до застосування у спірних правовідносинах.

За таких обставин ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2025 року про передачу справи на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обгрунтованою.

Доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки вказане суперечить нормам процесуального права та є власним трактуванням позивачем норм цивільно-процесуального законодавства.

Інших доводів, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали, позивачем в апеляційній скарзі не надведено.

Таким чином, викладені позивачем в апеляційній скарзі доводи не знайшли своє підтвердження, і не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду. Суд першої інстанції повно дослідив матеріали позовної заяви, вірно застосував норми чинного законодавства, а тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук