Провадження №2-п/521/37/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

за участю секретаря судового засідання Коржеван В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.12.2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.12.2025 року задоволені позовні вимоги Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішено стягнути з з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь АТ «Сенс Банк» (ідентифікаційний код юридичної особи: 23494714) заборгованість в сумі 69226 ( шістдесят дев`ять тисяч двісті двадцять шість) грн.15 коп.; судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та 6034,25 грн витрат на професійну правничу допомогу. ОСОБА_1 14.01.2026 року звернувся до Хаджибейського районного суду м.Одеси з заявою про перегляд заочного рішення від 17 грудня 2025 року. Свою заяву мотивує тим, що в судове засідання відповідач не з`являвся у зв`язку з тим, що йому не було відомо про дату та час розгляду вказаної справи. Відповідач не отримував жодної судової повістки по даний справі, відтак він не був належним чином проінформованим про час та місце розгляду справи. Відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Така адреса вказана також у заочному судовому рішенні. Таким чином, зареєстроване місце проживання відповідача є відомим, що виключає можливість застосування частини одинадцятої статті 128 ЦПК України.

Окрім цього, з постановленим у справі заочним рішенням не погоджується з огляду на наступне.

Суд ухвалив заочне рішення, виходячи з доводів та доказів, наданих Банком, якi фактично не були перевірено у змагальному процесі та ґуртувалися на формальному прийнятті розрахунку заборгованості, що не відповідає. Банківський виписці та не відображає реальну структуру боргу. Аналіз наданих Банком документів у сукупності з Банківською випискою свідчить про те, що позовні вимоги є недоведеними, а розрахунок заборгованості - непрозорим, внутрішньо суперечливим та таким, що приховує включення до складу «відсотків за користування кредитом» платежів, які не мають правової природи процентів.

З банківської виписки по рахунку позичальника за кредитним договором чітко вбачається, що протягом усього періоду користування кредитом Банк регулярно нараховував та списував кoмiciї, які за своєю правовою природою не є нi тілом кредиту, нi процентами за користування кредитом, однак фактично включалися до заборгованості та впливали на 11 зростання. Так, уже 10.02.2017 у виписці зафіксовано операцію «Плата за запит залишку в банкоматі, що належить банку» на суму -3,00 грн, причому така операція проведена двічі поспіль у той самий день, що чітко підтверджуєтеся випискою. Жодна з цих сум не є ані процентами за користування кредитом, ані тілом кредиту, однак таки суми були віднесено Банком до загального фінансового результату та фактично збільшили розмір заборгованості.

Надалі Банк систематично застосовував комісію за РКО (розрахункове-касове обслуговування): уже 20.02.2017р. - комісія -1, 00 грн.; 20.03.2017 - комісія - 1, 00 грн.; 19.04.2017р. - комісія -1, 00 грн.; 19.05.2017р. - комісія - 2, 40 грн.; 19.06.2017 - комісія - 2,40 грн, 19.07.2017 - повторна комісія - 2,40 грн, що прямо зазначено у виписці. Така комісія за РКО списувалась Банком щомісячно.

Окрім цього, Банк систематично списував плату за обслуговування картки: 17.02.2017 - 60,00 грн, 18.12.2018 - 60,00 грн, 18.01.2019 - 60,00 грн, 18.07.2019 - 60,00 грн, що також не є ані тілом кредиту, ані процентами, але впливало на загальний фінансовий результат рахунку та фактично збільшувало розмір боргу.

У розрахунку заборгованості, поданому Банком станом на 15.06.2025, зазначена загальна сума боргу 69 226,15 грн. Однак у цьому розрахунку відсутній окремий підсумок комісій, відсутня деталізація, які саме суми з виписки були віднесена до тіла кредиту, які - до процентів, а які - до інших платежів. Водночас аналіз виписки переконливо свідчить, що протягом багатьох років Банк систематично нараховував i списував комісію за РКО та інші платежі, які не є процентами за користування кредитом, але були включені до загальної суми заборгованості шляхом їх капіталізації та перенесення у прострочений борг.

Заявник звертає увагу, що у поданому до суду позову Банк прямо зазначає. що сума 29 183, 74 грн є відсотками за користування кредитом. Водночас аналіз Банківської виписки та розрахунку заборгованості свідчить про протилежне. Зокрема, у виписці по рахунку ця сума відображена не як сума виключно процентів за користування кредитом, а як «кінцева заборгованість, сформована з комісійних та процентних платежів». Таким чином, фактичний фінансовий зміст суми 29 183, 74 грн не відповідає тому правовому визначенню, яке надає їй Банк у позовній заяві.

Зазначене свідчить про те, що сума 29 183, 74 грн. не відповідає поняттю процентів у розумінні статті 1048 Цивільного кодексу України, не підтверджена первинними бухгалтерськими документами та не може вважатися належно доведеною. Розбіжність між сумою 2 720,81 грн., яка фактично відображена у виписці як результат внутрішніх нарахувань, та сумою 29 183, 74 грн., заявленою Банком як проценти, є наслідком неправомірних дій Банку щодо включення комісій та додаткових плат до складу боргу, капіталізації процентів та подальшого маскування цих нарахувань під виглядом «відсотків за користування кредитом». Позивач нарахував відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування. Представник відповідача вважає, що ті обставини, які викладені в заяві про перегляд заочного рішення, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, на думку відповідача заочне рішення підлягає скасуванню.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином.

Представник заявника адвокат Резуненко Д.С. надав заяву, в якій просить відкласти розгляд справи, що призначений на 16.02.2026 р о 14:00 у зв`язку з тим, що в цей час приймає участь у слідчих діях по кримінальному провадженню.

У судове засідання представник позивача Акціонерного Товариства «Сенс Банк» не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином.

Щодо клопотання захисника про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Адвокат Резуненко Д.С. не надав суду доказів, щодо поважності причини не явки у судове засідання. До заяви не долучено доказів, що адвокат буде приймати участь у слідчих діях по кримінальному провадженню. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність сторін.

Суд приймає до уваги, що адвокат мав можливість надати суду додаткові доводи, які міг би викласти письмово, або прийняти участь в режимі відео конференції.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання звукозаписувальними пристроями не здійснюється.

Вивчивши заяву та матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Заочним рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.12.2025 року задоволені позовні вимоги Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішено стягнути з з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь АТ «Сенс Банк» (ідентифікаційний код юридичної особи: 23494714) заборгованість в сумі 69226 ( шістдесят дев`ять тисяч двісті двадцять шість) грн.15 коп.; судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та 6034,25 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач викликався у судові засідання шляхом направлення судової повістки на адресу проживання останнього, яка повернулась не вручена з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 53).

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідач був обізнаний щодо розгляду справи і маву право подати відзив на позов та з`явитися у судове засідання. Натомість, указаним правом останній не скористався.

Крім того, в заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання представника відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є фактично непогодженням з винесеним рішенням по суті.

Приймаючи рішення про відмову у скасуванні заочного рішення, суд приймає до уваги, що представник відповідача та сам відповідач не оспорювали факту укладення кредитного договору, факту отримання грошових коштів та заборгованості за тілом кредиту. Сторона відповідача оспорювала суму відсотків, нарахованих Банком за користування кредитними коштами, при цьому свій розрахунок відсотків, які підлягали сплаті ОСОБА_1 суду не надав. В заяві зазначено про неправомірні дії Банку щодо нарахування комісії протягом років ( починаючи з 2017 року), однак відповідач до Банку зі скаргами не звертався, до суду відповідних позовів не ініціював, продовжуючи користуватися кредитними коштами.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 128, 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.12.2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України - в 30-ти денний строк з дня складення повного судового рішення про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний 16.02.2026 року.

Суддя: І.О. Поліщук