Справа № 361/850/26
Провадження № 2-н/361/97/26
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

16 лютого 2026 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Гізатуліна Н.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

УСТАНОВИЛА:

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою та просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ з 01 травня 2021 року до 30 квітня 2022 року в сумі 6 300,48 грн, інфляційні втрати в сумі 225,99 грн, 3 % річних в сумі 57,78 грн та сплачений судовий збір у розмірі 332,80 грн.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Пунктом 5 ч. 1ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановленому законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Так, в поданій до суду заяві про видачу судового наказу стягувач зазначає період виникнення боргу з 01 травня 2021 року до 30 квітня 2022 року, однак заяву подано до суду 29 січня 2026 року, що перевищує строк позовної давності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У даному випадку із заяви і доданих до неї документів вбачається спір, що за правилами п. 3 ч. 1 ст.165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу. Тому, враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу, оскільки заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження.

Частиною ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст.165, 166,167,354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Копію ухвали разом із заявою та доданими до неї матеріалами надіслати заявнику.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Роз`яснити заявнику, що внесена сума судового збору поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга може бути подана в строк визначений статтею 354 ЦПК України шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Суддя Н.М. Гізатуліна