Справа № 522/6438/14-ц
Провадження № 6/522/94/26
УХВАЛА

04 лютого 2026 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Сафтюк-Панько Б.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи (боржника) фізичної особи ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До суду 09.09.2025 року надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 (боржника) в межах виконавчого провадження №67028345 від 04.10.2021 року з примусового виконання виконавчого листа №522/6438/14, виданого Приморським районним судом м. Одеси 02.05.2018 року на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2017 року по справі №522/6438/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначає, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №522/6438/14-ц, виданий 02.05.2018 року Приморським районним судом м. Одеси на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2017 року по справі №522/6438/14-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № ML 508/026/2008 в розмірі 8757951,63 грн.

04.10.2021 року приватним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №67028345 з примусового виконання зазначеного виконавчого документу, яка надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 05.10.2021 року. Таким чином, ОСОБА_1 вважається такою, що обізнана про розпочате примусове виконання.

В день винесення вказаної постанови приватним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на грошові кошти всіх видів валют та банківських металів, що знаходяться на всіх рахунках боржника. За наслідком надсилання вказаної постанови до 29 банківських установ, було виявлено та списано грошові кошти в сумі, яка є недостатньою для погашення боргів ОСОБА_1 .

Крім того, приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржниці, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. В ході перевірки майнового стану боржника було виявлено квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка була передана в іпотеку 04.06.2008 року ЗАТ «ОТП Факторинг Україна», який є стягувачем в даному виконавчому провадженні.

02.12.2021 року приватним виконавцем було проведено опис вказаної квартири та складено відповідно постанову. Втім, враховуючи положення ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного часу», яким встановлено заборону на примусову реалізацію предмета іпотеки, приватним виконавець позбавлений можливості примусово реалізувати належну ОСОБА_1 квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Також приватний виконавець звертався до ОСОБА_1 із вимогою від 19.11.2021 року щодо надання пояснень відносно невиконання судового рішення, декларації про доходи та майно, копій технічних та правовстановлюючих документів на належну їй квартиру, а також довідки про зареєстрованих осіб за даною адресою. Однак, вказані вимоги виконані не були.

Постановою Одеського апеляційного суду по справі №522/6438/14-ц від 02.11.2023 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2017 року в частині вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» скасовано. В задоволенні позову останнього до ОСОБА_1 в частині стягнення пені за кредитним договором відмовлено; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У зв`язку з цим, 14.03.2024 року приватним виконавцем було винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження в частині суми стягнення за виконавчим документом, зокрема вказану суму змінено з 8757951,63 грн. на 1882542,38 грн.

08.07.2025 року приватний виконавець звернувся до ОСОБА_1 із вимогою №67028345, згідно із якою боржницю було зобов`язано надати пояснення відносно невиконання судового рішення та декларацію про доходи та майно. Вказані вимоги виконані не були.

Також приватним виконавцем отримано відомості від ДПС України щодо перетину боржницею державного кордону, згідно із якими ОСОБА_1 регулярно перетинає державний кордон.

Таким чином, враховуючи викладене, приватний виконавець має об`єктивні підстави вважати, що боржниця може виїхати за кордон та повернутись до України, залишивши свої борги не сплаченими, а рішення суду невиконаним, у зв`язку з чим просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/6438/14-ц від 23.02.2017 року.

Ухвалою від 21.10.2025 року дану справу прийнято в провадження Приморського районного суду м. Одеси.

09.12.2025 року за допомогою підсистеми «Електронний Суд» до суду надійшли заперечення на подання приватного виконавця представника Мілінович Н.М., адвоката Якових Є.В., зміст яких зводиться до наступного.

За позицією боржника, оскільки виконавче провадження, з метою якого наразі звертається приватний виконавець, ґрунтується на виконавчому листі, виданому на підставі судового рішення, яке було згодом частково скасовано судом апеляційної інстанції, такий виконавчий лист наразі підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а виконавче провадження. У зв`язку з цим, боржниця звернулась до суду із заявою про визнання вказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Також представник Мілінович Н.М. зазначає, що доводи приватного виконавця щодо винесення ним постанови про зміну реєстраційних даних щодо суми стягнення від 14.03.2024 року, як нібито достатнього заходу для продовження реалізації даного виконавчого провадження, є безпідставними, адже враховуючи зміст п. 14 Розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2021 року №512/5, приватний виконавець не наділений правом виносити постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних в автоматизованій системі виконавчого провадження в разі часткового скасування судового рішення, для примусового виконання якого було видано виконавчий лист.

Крім того, боржник посилається на відсутність обґрунтованих підстав для тимчасового обмеження її в праві виїзду за межі України, адже посилання приватного виконавця на нібито ухилення боржника від виконання судового рішення та наявність ризиків вибуття останньої за межі України з метою ухилення від виконання такого судового рішення не відповідає дійсності та не підтверджується належними доказами.

Таким чином, представник ОСОБА_1 , адвокат Якових Є.В., просить відмовити в задоволенні відповідного подання приватного виконавця Колечка Д.М.

Представник ОСОБА_1 адвокат Якових Є.В. звернувся до суду з заявою про проведення судового засідання відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

В судове засідання приватний виконавець та інші учасники справи не прибули.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2017 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг України» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованістьза кредитним договором №ML 508/026/2008 від 04.06.2008 року в розмірі 8757951,63 грн.

02.05.2018 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №522/6438/14 на суму боргу в розмірі 8757951,63 грн., на підставі якого постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 04.10.2021 року було відкрито виконавче провадження №67028345 та повідомлено про це ОСОБА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 02.11.2023 року, залишеною в силі Верховним Судом, яка набрала законної сили, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2017 року було скасовано в частині вимог ТОВ «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 про стягнення пені за кредитним договором.

Враховуючи викладене, за наслідком часткового скасування первісного судового рішення по справі, зокрема в частині вимог позивача про стягнення з відповідача пені за кредитним договором, судом апеляційної інстанції було зменшено суму боргу ОСОБА_1 з 8757951,63 грн. на 1698701,61 грн.,

Водночас, виконавчий лист №522/6438/14 від 02.05.2018 року, з приводу виконання якого звертається приватний виконавець, направлений на стягнення суми, визначеної первісним судовим рішенням без урахування змін, внесених судом апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Водночас, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний (постанова Верховного Суду від 19.01.2023 року по справі № 824/2/22).

Враховуючи викладене, 13.02.2025 року, боржник звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про визнання вказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню частково, а саме в частині скасованої судом апеляційної інстанції суми заборгованості (провадження №6/522/88/26).

Суд зауважує, що з огляду необхідність визнання виконавчого листа №522/6438/14 від 02.05.2018 року таким, що не підлягає виконанню частково, в частині суми боргу в розмірі 7059250,02 грн., сума, яка наразі підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 становить 1882542,38 грн.

Однак, виконавче провадження, в межах якого звертається приватний виконавець, ґрунтується на виконавчому листі, сума стягнення за яким становить первісну суму стягнення - 8757951,63 грн.

В той же час, суд критично ставиться до аргументів приватного виконавця Колечка Д.М. про винесення ним постанови про зміну реєстраційних даних щодо суми стягнення від 14.03.2024 року як належної дії для продовження реалізації даного виконавчого провадження.

Так, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 14 Розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2021 року №512/5, у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування без процедури реорганізації (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець за наявності підтвердних документів (про внесення змін до установчих документів, довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, довідки органу державної реєстрації актів цивільного стану, копії паспорта) своєю постановою змінює назву сторони виконавчого провадження. Така постанова виконавця приєднується до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (крім випадків отримання виконавцями нових даних, які ідентифікують боржника - фізичну особу, в порядку інформаційної взаємодії автоматизованої системи з державними базами даних і реєстрами), або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження .

У випадках встановлення нових даних, які ідентифікують боржника - фізичну особу, в порядку інформаційної взаємодії автоматизованої системи з державними базами даних і реєстрами такі дані заповнюються автоматизованою системою на підставі відповідних відповідей.

З аналізу наведеної норми, суд вбачає відсутність в приватного виконавця повноважень щодо винесення постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних в автоматизованій системі виконавчого провадження у випадку часткового скасування судового рішення, для примусового виконання якого було видано виконавчий лист.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що винесення приватним виконавцем Колечко Д.М. постанови про зміну реєстраційних даних в автоматизованій системі виконавчого провадження від 14.03.2024 року з метою зменшення суми стягнення, є неналежною виконавчою дією для продовження виконавчого провадження №67028345 від 04.10.2021 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вчинення будь-яких виконавчих дій в межах виконавчого провадження, яке ґрунтується на виконавчому листі, визнаному таким, що не підлягає виконанню частково, без належного приведення такого виконавчого листа у відповідність до чинної редакції резолютивної частини судового рішення, яка підлягає виконанню, є протиправним.

Крім того, суд бере до уваги, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення (постанова Верховного суду від 28.10.2020 року по справі №331/8536/17-ц).

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Натомість, в матеріалах подання приватного виконавця Колечка Д.М. відсутні належні докази, які підтверджують ухилення ОСОБА_1 від виконання боргових зобов`язань в розмірі, передбаченому рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2017 року з урахуванням змін, визначених постановою Одеського апеляційного суду від 02.11.2023 року.

Суд також критично оцінює надані приватним виконавцем відомості щодо перетину боржницею державного кордону, з яких вбачаються нерегулярні та короткотривалі вибуття останньої за межі України, що не може свідчити про наміри ОСОБА_1 уникнути виконання судового рішення шляхом виїзду за кордон на постійне місце проживання.

Таким чином, враховуючи, що виконавчий лист, на якому ґрунтується виконавче провадження №67028345 від 04.10.2021 рокуне узгоджується із чинною редакцією резолютивної частини судового рішення, яка підлягає виконанню, вчинення будь-яких виконавчих дій в м ежах такого виконавчого провадження є протиправним; аргументи приватного виконавця щодо наявності підстав вважати, що боржниця має намір покинути межі України з метою уникнення виконання судового рішення, не знайшли свого належного підтвердження, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та обґрунтованих підстав для задоволення подання приватного виконавця Колечка Д.М.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 258, 260, 261, 267, 353-353, 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: