"13" лютого 2026 р. Справа № 363/2091/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря судового засідання Гриб І.І., розглянувши усну заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Новіка В.І. про відвід судді Баличевої М.Б. у справі за позовом Бучанської міської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості за договором оренди,-

встановив:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовною заявою Бучанської міської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості за договором оренди.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.12.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Новіка В.І. про відкладення судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10 год. 30 хв. 13.02.2026 року.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Новік В.І. усно заявив відвід головуючому судді з підстав наявності у нього сумнівів щодо неупередженості судді, оскільки суддею було проведено підготовче засідання по справі за його відсутності, відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи, що заяву про відвід судді подано в судовому засіданні, у відповідності до ст. 40 ЦПК України, розгляд такої заяви вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід (ст. 39 ЦПК України).

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 36 ЦПК України.

Із усної заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Новіка В.І. про відвід судді встановлено, що як на підставу для відводу представник відповідача посилається на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК, а саме: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, гарантується кожному право на справедливий судовий розгляд при вирішенні питання щодо цивільних прав та обов`язків.

Визначення в Конвенції цього принципу правосуддя ґрунтується на двох аспектах: 1) чи є суд безстороннім у суб`єктивному плані, тобто чи відсутня особиста упередженість суддів; 2) чи наявні в об`єктивному плані достатні зовнішні ознаки безсторонності, які виключали б будь-які обґрунтовані сумніви з цього питання.

Під час провадження у справі та її вирішення ні у кого не повинно бути сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді. Якщо є обґрунтовані підстави вважати, що суддя не буде безстороннім, цей суддя має бути усунутий від розгляду справи. У стороннього спостерігача не повинно бути сумнівів в об`єктивності здійснення суддею правосуддя.

Бангалорськими принципами поведінки суддів визначено, що обов`язок судді полягає не лише у винесенні справедливого і об`єктивного рішення, але й в тому, щоб винести його таким чином, щоб виключити будь-які сумніви в справедливості і неупередженості цього рішення, а також у чесності і непідкупності судді.

Так, можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Критерії, за якими можна визначити чи є суд, що розглядає справу об`єктивним та неупередженим розроблені усталеною судовою практикою ЄСПЛ.

У рішенні ЄСПЛ «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року, зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Також, у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року ЄСПЛ прийшов до висновку, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Необхідно зазначити, що сумнів у незаінтересованості та неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Неупередженість та об`єктивність судді в кожній справі забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у справі.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Так, підставою для наявності сумніву в упередженості головуючого судді по справі стала відмова у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Новіка В.І. про відкладення підготовчого судового засідання, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Як встановлено судом, 04.12.2025 року до суду від представник відповідача адвоката Новіка В.І. надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.12.2025 року надано оцінку поважності причин неявки адвоката Новіка В.І. у судове засідання та відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки суд не встановив поважних причин неявки у засідання, дату якого було визначено ще 12.11.2025 року під час судового засідання за участю представника відповідача. Останній не заперечував проти призначення справи до розгляду на вказану дату та не повідомляв суд про свою зайнятість. Зазначеною ухвалою підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявника не влаштовує.

Також Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» роз`яснив, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Враховуючи викладене та оцінюючи доводи представника відповідача з точки зору наявності підстав для відводу головуючого судді, суд приходить до висновку, що доводи представника відповідача будуються виключно на власних суб`єктивних міркуваннях про існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, однак не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

Отже, оскільки заявлений відвід головуючому судді не містить викладу обставин, підтверджених відповідними доказами, які б вказували на наявність підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, та обґрунтованих доводів про її упередженість або не об`єктивність, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 16.02.2026 року.

Суддя М.Б.Баличева