Справа № 740/239/26
Провадження № 2-н/740/22/26
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2026 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

установила:

У січні 2026 року заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.10.2025 по 30.11.2025 включно в розмірі 47 144,16 грн.

Перевіривши заяву та додані до неї документи, слід зазначити таке.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

У заяві про видачу судового наказу вказано, що боржниця ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому заявник зазначає, що борг виник за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповіді на запит суду про зареєстроване місце проживання боржниці ОСОБА_1 , в. о. начальника управління «Центр надання адміністративних послуг» Світлана Кірсанова зазначила, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

За наявності суперечливих відомостей щодо офіційного місця проживання (реєстрації) боржниці суд позбавлений можливості встановити її належну адресу, що перешкоджає розгляду заяви у порядку наказного провадження.

Крім того, з поданої до суду заяви вбачається, що заявник просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.10.2025 по 30.11.2025, тобто фактично за два місяці, у сумі 47 144,16 грн.

Згідно з наданим розрахунком заборгованості вхідне сальдо станом на 01.10.2025 року становить 0,00 грн, а обсяг спожитої електричної енергії за жовтень 2025 року зазначено 10859 кВт·год, за листопад 2025 року 54 кВт·год, всього - 10913 кВт·год, що призвело до нарахування 46 910,88 грн за жовтень 2025 року та 233,28 грн за листопад 2025 року.

До заяви не додано первинних документів, які б підтверджували правильність визначення обсягу спожитої електричної енергії та здійснених нарахувань, зокрема актів зняття показників лічильника або інших документів, що підтверджували б безспірність заявленої суми.

Отже, подані заявником документи не підтверджують безспірності заявлених вимог.

Наведене свідчить про наявність спору щодо підстав та розміру заборгованості, що виключає можливість розгляду заявлених вимог у порядку наказного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право.

Згідно із ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

За таких обставин заява не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, тому вважаю за необхідне у видачі судового наказу відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 163, 165, 167 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. М. Шевченко