Провадження № 2/756/131/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Тихої О.О.,

за участі секретаря судового засідання - Косянчук Н.І.,

представника позивача - ОСОБА_4.,

представника відповідача - ОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів,,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Кобилянського М.В., звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з вказаним позовом, у якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) на його користь грошові кошти у розмірі 16 000 доларів США, з яких: 8 000,00 доларів США - сплачені за договором про надання послуг з розробки архітектурного проекту та дизайну будинку № DP-77 від 01.07.2019; 8 000,00 доларів США - пеня за прострочення виконання договору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.07.2019 між ОСОБА_1 (замовником) та ФОП ОСОБА_2 (виконавцем) укладений Договір № DP-77 про надання послуг з розробки архітектурного проекту та дизайну одноповерхового житлового будинку з цокольним поверхом на ділянці АДРЕСА_1 , загальною площею 200 кв.м. (далі - Договір).

Відповідно до п.4.1 Договору загальна вартість Договору складає 16 000,00 доларів США: 8 000,00 доларів США - за проектування будинку; 8 000,00 доларів США - за дизайн інтер`єру.

Відповідно до п. 4.2 Договору до початку робіт замовник вносить попередню оплату виконавцю у розмірі 50% оплати вартості робіт за проектування будинку, що становить 4 000,00 доларів США.

У подальшому оплата робіт здійснюється поетапно згідно переліку робіт, визначених у Додатку № 1 до Договору. Друга оплата становить 30% від вартості робіт проектування будинку і становить 2 800,00 доларів США (п.4.3 Договору). Остаточний розрахунок за проектування будинку дорівнює 20% та становить 1 200,00 доларів США (п.4.4 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору загальний термін повного виконання робіт - 120 робочих днів з моменту внесення авансу, але, у разі затримки з боку замовника погоджування та оплати, термін виконання збільшується на цей період.

01.07.2029 позивач у повному обсязі здійснив на користь відповідача оплату послуг з проектування будинку у розмірі 8 000,00 доларів США. Однак, усупереч п. 3.1 Договору, виконавець надала пропозиції щодо проекту будинку лише 17.04.2020, тобто роботи в обумовлений у договорі строк не виконала.

Крім того, в ході підготовки проекту виконавець неодноразово порушувала терміни здачі роботи, не брала до уваги побажання замовника стосовно проектних робіт, не консультувала замовника щодо проектної документації, будівельних матеріалів, приймала економічно не обгрунтовані рішення без погодження із замовником. Спроектований будинок має суттєві недоліки при проектуванні, що виражаються у безпідставно надмірно завищеному використанні будівельних матеріалів при будівництві, не враховує особливості місцевості, створений з метою завищення ціни на роботи і матеріали при будівництві. Також, відповідно до наданої відповідачем пропозиції проекту будинку його загальна площа становить 397,65 кв.м, що значно перевищує площу будинку, обумовлену Договором, і таке збільшення не було погоджено з позивачем.

Таким чином, неправомірними діями відповідача, які пов`язані з невиконанням умов укладеного договору, використанням коштів позивача, останньому завдано майнові збитки у розмірі 8 000,00 доларів США, які позивач просить стягнути з відповідача.

Враховуючи, що відповідач мав виконати роботи у строк до 17.12.2019, однак станом на час подання позову роботи не виконані, позивач на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» просить стягнути з відповідача на свою користь пеню у розмірі 8 000,00 доларів США, нараховану за період з 17.12.2019 до 17.12.2020 з розрахунку: 240 доларів США (3% від суми невиконаних робіт за договором) х 365 днів прострочення), та зменшену до 8 000,00 доларів США.

Ухвалою судді від 04.12.2023 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче провадження.

27.12.2023 представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, у якому представник просив відмовити у задоволенні позову з огляду на таке.

Зазначив, що надана позивачем відомість видачі грошових коштів не містить посилання на Договір, ідентифікацію особи, яка видала і отримала кошти, підстави та дати такого отримання. Відповідач у відомості не розписувалася та кошти, зазначені у ній, не отримувала. У позові конкретно не зазначено, які саме недоліки має проект виконавця, в чому полягає його невідповідність укладеному договору, в чому полягає «завищення ціни на роботи і матеріали при будівництві», не надані докази того, що позивач систематично звертався до відповідача з проханнями виконати роботу відповідно до технічного завдання та укладеного договору. Збільшення загальної площі будинку відбулося саме з ініціативи позивача.

У пункті 3.4 Договору для замовника передбачений триденний термін для обґрунтованих заперечень, в іншому випадку роботи вважаються такими, що виконані належним чином та в строк. Позивач визнав, що проект будівництва був ним отриманий 17.04.2020, тобто термін для зауважень сплинув 21.04.2020, але самі зауваження (без конкретної аргументації) були викладені в претензії від 04.04.2023 за вих. №1, тобто після спливу трьох років з дати отримання проекту. Поведінка позивача є суперечливою, оскільки з одного боку він стверджує, що проектні роботи на сьогоднішній день не виконані, а з іншого зазначає дату отримання проекту 17.04.2020, який надав суду. Також, позивач вимагає повернути 1 200,00 доларів США, нібито сплачені відповідачу, які відповідно до п.4.4. Договору мали бути сплачені тільки після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, тож, якби роботи були дійсно неякісними та не прийнятими, позивач надав би обґрунтовані заперечення, а не оплатив їх.

Згідно з п.5.6. Договору у разі відмови Замовника від подальшого виконання Договору, суми, що перераховані в якості попередньої оплати не повертаються, а зараховуються в якості не отриманого прибутку. Крім того, замовник зобов`язаний оплатити роботи, що проведено виконавцем на момент відмови від виконання Договору. В порушення ст.ст.525, 526 ЦК України та умов Договору позивач не оплатив вартість робіт виконавця, отримавши при цьому результат його робіт - проект житлового будинку, і безпідставно вимагає від відповідача повернення коштів, які не були ним сплачені.

Позивачем безпідставно нарахована пеня з огляду на те, що згідно з п. 3.1 Договору загальний термін виконання робіт - 120 робочих днів з моменту внесення авансу, проте позивачем аванс не був сплачений, а підпис відповідача у відомості про його отримання є підробленим. У відомості не вказана дата передачі авансу у розмірі 4 000,00 дол. США, тож не зрозуміло, з якого числа починає спливати 120-денний термін виконання робіт. Також не зрозуміло, чому позивач нарахував пеню до 17.12.2020, одночасно вказуючи дату отримання проекту - 17.04.2020.

15.02.2024 представником позивача подана відповідь на відзив, у які останній додатково зазначив, що надана позивачем відомість видачі грошових коштів є належним доказом, оскільки у ній зазначені суми коштів, які отримала відповідач від позивача, які відповідають розмірам, обумовленим у Договорі, які позивач мав поетапно сплачувати відповідачу. Про те, що відповідач дійсно отримала від позивача кошти за розробку проекту будинку у розмірі 8 000,00 доларів США свідчить також те, що вона не зверталася до позивача з вимогами про необхідність здійснити таку оплату. Твердження відповідача про те, що зміна проектної площі будинку відбулася з ініціативи позивача, не відповідають дійсності, жодних додаткових угод до Договору між ними не укладалося. Разом з тим, будь-які зміни до Договору мають вноситися шляхом укладання додаткових угод, а будь-яка зміна вихідних даних, виконання додаткових робіт, зміна обсягу робіт має погоджуватися в окремих актах-приймання робіт.

Також у порушення п.3.3 Договору відповідач, розуміючи, що роботи за Договором виконані неякісно та не в строк, не надала жодного акту приймання-передачі виконаних робіт, який позивач мав погодити або не погодити протягом трьох календарних днів, тим самим позбавивши позивача права надати свої обгрунтовані заперечення. Передача позивачу проекту будівництва не підтверджує самого факту отримання ним як замовником робіт, обумовлених Договором. За весь час розробки проекту будівництва сторонами не підписано жодного акту приймання-передачі виконаних робіт, що свідчить про те, що позивач не прийняв роботи. Не свідчить про виконання робіт відповідачем і те, що позивач одразу здійснив повну оплату за Договором, оскільки це не заборонено Договором і про це попросила сама відповідач, з якою у позивача були дружні довірливі стосунки.

Ухвалою суду від 13.05.2024 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи.

Ухвалою судді від 02.07.2024 поновлено провадження у справі для вирішення клопотання експерта про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою суду від 27.09.2024 повторно направлено на виконання до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ухвалу про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення експерта поставлено таке питання: чи виконано усі три підписи у графі «Отримав» та рукописні та цифрові записи у графі «Дата» - «1.07.2019»; у графі «Сума дод. витрат» - «4000$ (четыре тысячи)», «2800$», «1200$»; у графі «Отримав» - «(ОСОБА_2)»; у графі «Примітка» - «Аванс за І этап проект дома» у Відомості видачі грошових коштів ОСОБА_2 чи іншою особою.

Ухвалою судді від 13.05.2025 поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта.

Ухвалою суду від 11.09.2025, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Наполягав на тому, що позивач повністю достроково сплатив відповідачу кошти у розмірі 8 000,00 доларів США. Щодо підписів у відомості зазначив, що залишав відомість разом з грошовими коштами відповідачу і хто саме у ній розписався позивачу не відомо.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та додатково пояснив, що дійсно, як і підтверджено висновком судової почеркознавчої експертизи, відповідач отримала від позивача лише передплату у розмірі 4 000,00 доларів США, інші кошти, про які зазначено у відомості, не отримувала. Незважаючи на це вона виконала умови договору та розробила архітектурний проект житлового будинку, який передала позивачу 17.04.2020. Оскільки остаточний розрахунок до теперішнього часу з відповідачем не проведений, термін виконання робіт, передбачений п. 3.1 Договору, для відповідача не настав, і прострочення з боку боржника у даному випадку відсутнє. Зміни у проекті щодо збільшення площі будинку відбулися саме з ініціативи позивача. Також просив застосувати до спірних правовідносин спеціальну позовну давність в один рік, передбачену ст. 863 ЦК України, оскільки проект будівництва отриманий позивачем 17.04.2020, а з позовом до суду він звернувся лише у 2023 році, у той час як норми пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не передбачають продовження строку позовної давності, визначеного ст. 863 ЦК України, на час дії карантину.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він працює разом з відповідачем, йому відомо про укладений між сторонами договір на проектування житлового будинку, деякі питання, що стосуються проектування вони обговорювали утрьох з ОСОБА_1 . Погодження різних етапів робіт відбувалося між сторонами усно, по телефону або через електронне листування, оскільки між ними були дружні та довірчі стосунки. Зі слів самої ОСОБА_2 йому також відомо, що зміни у проекті, внаслідок яких збільшилася загальна площа будинку, відбулися з ініціативи замовника ОСОБА_1 , і відповідач ділилася з ним тим, що їй незручно збільшувати вартість робіт через це з огляду на дружні стосунки з позивачем.

Вислухавши представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 01.07.2019 між ОСОБА_1 (замовником) та ФОП ОСОБА_2 (виконавцем) укладений Договір № DP-77 про надання послуг з розробки архітектурного проекту та дизайну одноповерхового житлового будинку з цокольним поверхом на ділянці АДРЕСА_1 , загальною площею 200 кв.м.

Розділом 2 Договору визначені права та обов`язки сторін. Так, виконавець зобов`язалася якісно та в строк, вказаний у Договорі, виконати замовлені роботи та надати замовнику виконані роботи згідно з Додатком №1 та Додатком №2 до Договору. Замовник, у свою чергу, зобов`язався прийняти виконані роботи за актами приймання-передачі, які є невід`ємною частиною Договору, або обгрунтувати свою відмову від прийняття виконаних робіт; провести остаточні розрахунки протягом 3 (трьох) днів з дня підписання Акту приймання-здачі; надати виконавцю завдання на розробку архітектурного рішення об`єкту; протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання розглядати пропозиції виконавця та затверджувати або відхиляти їх.

Відповідно до п. 3.1 Договору загальний термін повного виконання робіт - 120 (сто двадцять) робочих днів з моменту авансу робіт, але в разі затримок з боку замовника погоджування та оплати, термін виконання збільшується на цей період.

Виконавець має право достроково виконати роботи і передати їх замовнику (п.3.2 Договору).

Пунктом 3.3. Договору визначено, що при виконанні робіт виконавець надає замовнику Акт приймання-передачі виконаних робіт, який повинен бути розглянутий та підписаний замовником протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання.

У разі ненадходження від замовника протягом 3 (трьох) календарних днів підписаного Акту приймання-передачі виконаних робіт або обгрунтованих заперечень, Акт вважається таким що підписаний, а роботи такими, що виконані належним чином та в строк (п. 3.4 Договору).

Відповідно до п.4.1 Договору загальна вартість Договору складає 16 000,00 доларів США: 8 000,00 доларів США - за проектування будинку; 8 000,00 доларів США - за дизайн інтер`єру.

Відповідно до п. 4.2 Договору до початку робіт замовник вносить попередню оплату виконавцю у розмірі 50% оплати вартості робіт за проектування будинку, що становить 4 000,00 доларів США.

Оплата робіт здійснюється поетапно згідно переліку робіт (Додаток № 1). Друга оплата становить 30% від вартості робіт проектування будинку і складає 2 800,00 доларів США (п.4.3 Договору).

Остаточний розрахунок за проектування будинку становить 20% та складає 1 200,00 доларів США, який сторони проводять протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт за Договором (п.4.4 Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору за порушення умов даного Договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Згідно з п. 5.6 Договору у разі відмови замовника від подальшого виконання Договору, суми, що перераховані в якості попередньої оплати не повертаються, а зараховуються в якості не отриманого прибутку. Крім того замовник зобов`язаний оплатити роботи, що проведено виконавцем на момент відмови від виконання Договору.

У разі затримки порядку оплати робіт, визначеному в розділі 4 даного Договору, строк виконання робіт збільшується пропорційно до кількості днів затримки оплати робіт (п. 5.7 Договору).

Згідно з п. 6.1 даний Договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, але, у будь-якому випадку, до повного виконання зобов`язань кожною зі сторін.

Даний договір може бути розірваний в односторонньому порядку у випадках, передбачених законодавством (п.6.3 Договору).

Пунктом 9.1 Договору визначено, що будь-які угоди сторін по договору та додатки до нього є невід`ємною частиною договору і вступають в силу з моменту їх підписання сторонами.

Будь-яка переписка (електронною поштою, месенджерами, іншими засобами зв`язку) є офіційною та такою, що підлягає виконанню сторонами.

За правилами частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до частин 1, 2 статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Отже, ст. 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК Украни).

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментальних принципів, на якому ґрунтується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язків (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідно до положень ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч.1 ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 889 ЦК України визначено обов`язки замовника за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, зокрема, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

У свою чергу, підрядник, зокрема, зобов`язаний, виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором (ст. 890 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

До того ж, Верховний Суд наголошує, що стандарт доказування "вірогідність доказів", на відмінну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що ним у повному обсязі здійснено оплату робіт відповідача з проектування будинку площею 200 кв.м у розмірі 8 000,00 доларів США, натомість відповідачем в обумовлений договором строк роботи не виконані, що дає йому право як замовнику відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків на підставі ст. 849 ЦК України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, посилається на те, що з її боку не має місце прострочення. Так, визначений п. 3.1 Договору термін повного виконання робіт за Договором для неї не настав, оскільки позивачем не здійснено оплату робіт у повному обсязі, як визначено розділом 4 Договору, сплачений лише аванс у розмірі 4 000,00 доларів США, а отже строк виконання робіт збільшується пропорційно до кількості днів затримки оплати робіт за Договором.

Перевіряючи обгрунтованість тверджень сторін суд виходить з наступного.

Як встановлено судом вище, за Договором № DP-77 від 01.07.2019 сторони погодили, що оплата робіт здійснюється позивачем (замовником) поетапно; до початку робіт позивач повинен сплатити аванс (попередню оплату) відповідачу (виконавцю) у розмірі 50% оплати вартості робіт за проектування будинку, що становить 4 000,00 доларів США; друга оплата становить 30% від вартості робіт проектування будинку і дорівнює 2 800,00 доларів США і остаточний розрахунок становить 20% та дорівнює 1 200,00 доларів США, який проводиться сторонами протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт за Договором. Також умовами Договору визначено, що у разі затримок з боку замовника порядку оплати робіт, строк виконання робіт збільшується пропорційно до кількості днів затримки оплати робіт.

На доведення здійснення повної оплати робіт з проектування будинку за Договором позивачем надана суду відомість видачі ним грошових коштів відповідачу ОСОБА_2 на загальну суму 8 000,00 доларів США та отримання цих коштів відповідачем, яка, як стверджує позивач, розписалася про це у трьох рядках відомості, а саме: у першому рядку - за отримання коштів у сумі 4 000,00 доларів США; у другому рядку - за 2 800,00 доларів США; у третьому рядку - за 1 200,00 доларів США.

Разом з тим, відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи № 6779/24-32 від 21.04.2025 підпис від імені ОСОБА_2 у першому рядку у графі «Отримав» у відомості видачі грошових коштів виконаний ОСОБА_2 . А також рукописні (цифрові) записи: у графі «Дата» - «1.07.2019»; у графі «Сума дод. витрат» - «4000$ (четыре тысячи)»; у графі «Отримав» - «(ОСОБА_2)»; у графі «Примітка» - «Аванс за І этап проект дома» у відомості видачі грошових коштів виконані ОСОБА_2 .

Проте, підписи від імені ОСОБА_2 у другому та третьому рядках у графі «Отримав» у відомості видачі грошових коштів виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою. Цифрові записи: «2800$», «1200$» у графі «Сума дод. витрат» у відомості видачі грошових коштів, ймовірно виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Вказаний висновок є повним і обґрунтованим, відповідає вимогам ст. 102 ЦПК України та не викликає сумнівів у його правильності.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів судом беззаперечно встановлено, що позивачем сплачено на користь відповідача аванс у сумі 4 000,00 доларів США, що також визнав представник відповідача у судовому засіданні.

Разом з тим, позивачем не доведено належними та допустимими доказами фактів здійснення ним оплати за наступні етапи робіт за вказаним договором на суму 2 800,00 доларів США та 1 200,00 доларів США протягом строку дії договору (до 31.12.2019). Посилання представника позивача на те, що позивач залишив відомість про видачу грошових коштів разом з грішми відповідачу і забрав її з підписами в інший день, а тому не бачив, хто у ній розписався за отримання коштів, суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, про такі обставини позивач не зазначав ані у позові, ані у відповіді на відзив, і лише після отримання висновку експерта вказав про це.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 4 000,00 доларів США (2 800 + 1 200) у якості понесених збитків за невиконання умов договору відповідачем задоволенню не підлягають.

За встановлених вище обставин, враховуючи, що повний розрахунок до теперішнього часу з відповідачем не проведений і строк виконання робіт, передбачений п. 3.1 Договору, для відповідача не настав, прострочення з боку відповідача не настало, оскільки, за умовами договору, строк виконання нею робіт збільшується пропорційно до кількості днів затримки оплати робіт з боку позивача.

Крім того, як зазначено у п. 5.6 Договору, у разі відмови замовника від подальшого виконання Договору, суми, що перераховані в якості попередньої оплати не повертаються, а зараховуються в якості не отриманого прибутку.

Таким чином, враховуючи, що позивач здійснив лише попередню оплату за Договором, проте в подальшому жодних оплат за наступні етапи робіт протягом строку дії договору до 31.12.2019 не здійснив, доказів звернення до відповідача з заявами або претензіями щодо порушення нею строків виконання зобов`язань за Договором суду не надав, у тому числі після отримання пропозиції по проекту будівництва 17.04.2020, грошові кошти у розмірі 4 000,00 доларів США, сплачені у якості попередньої оплати, не підлягають поверненню позивачу на підставі п. 5.6 Договору.

Враховуючи викладене позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 8 000,00 доларів США, а також пені у розмірі 8 000,00 доларів США за прострочення виконання зобов`язання, задоволенню не підлягають як не обгрунтовані.

Судом не надається оцінка твердженням сторін щодо якості виконаних відповідачем робіт, оскільки підставою позовних вимог про відшкодування збитків позивачем зазначено саме невиконання відповідачем робіт в обумовлені у договорі підряду строки з посиланням на ст. 849 ЦК України, а передані відповідачем позивачу 17.04.2020 пропозиції проекту будинку останнім не прийняті, оскільки відповідного Акту приймання-передачі, як передбачено умовами Договору, відповідач на затвердження позивачу не надавала. Натомість, відповідальність підрядника за неналежну якість робіт передбачена ст. 858 ЦК України, проте позовна заява такого правового обгрунтування не містить і вказані обставини, на переконання суду, є взаємовиключними, оскільки відшкодування збитків на підставі ст. 849 ЦК України має місце у разі, зокрема, невиконання робіт, а відшкодування збитків на підставі ст. 858 ЦК України - у разі виконання робіт підрядником неналежної якості, тобто з відступами від умов договору підряду або з іншими недоліками.

Дійшовши висновку про необгрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, суд не надає оцінку твердженням сторони відповідача щодо пропуску позивачем спеціального строку позовної давності, передбаченого ст. 863 ЦК України, оскільки сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 5 840,00 грн. суд покладає на позивача ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Дата складення повного судового рішення - 13.02.2026.

Суддя О.О. Тиха