Єдиний унікальний номер судової справи №678/1134/24
Номер провадження №2-678-66/26
УХВАЛА

про залишення заяви про зміну предмета позову без руху

27 січня 2026 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Лазаренка А. В.,

за участю секретаря судового засідання Непийвода Л. Д.,

представника позивача прокурора Кривича О. С.,

представник відповідача ОСОБА_1 адвоката Гарматюк Н. П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Летичів справу за позовною заявою керівника Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛМА АГРОГРУП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», Хмельницька обласна військова адміністрація, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про повернення земельної ділянки у комунальну власність,

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява у якій прокурор просить суд повернути у комунальну власність територіальної громади Летичівської селищної ради земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером :03:002:0017.

02 серпня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження.

11 жовтня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду.

23 грудня 2024 року ухвалою суду за клопотанням прокурора залучено до участі у справі співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Олма Агрогруп» (далі ТОВ «Олма Агрогруп»), прийнято до розгляду заяву прокурора про зміну предмету позову - прокурор просить зобов`язати ОСОБА_1 та ТОВ «Олма Агрогруп» повернути у комунальну власність територіальної громади Летичівської селищної ради земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :03:002:0017. Окрім того постановлено повернутися до підготовчого засідання.

04 вересня 2025 року прокурор подав заяву про зміну предмету позову в якій зазначив, що згідно усталеної практики Верховного Суду заволодіння громадянами та юридичними особами земельними ділянками лісогосподарського призначення всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування таких земель вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже і нового володільця, тому органами прокуратури пред`являлися негаторні позови із вимогою про зобов`язання повернути земельну ділянку, які можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки лісогосподарського призначення.

Проте, 09 квітня 2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-IX, яким внесено зміни й до ст. 391 ЦК України у зв`язку із чим виникла необхідність в зміні предмета позову.

На даний час у вказаних правовідносинах підлягають пред`явленню позовні вимоги про витребування земельної ділянки, а тому належним та ефективним способом захисту порушеного права є витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) недобросовісних набувачів в порядку ст. 387 ЦК України.

У зв`язку із цим прокурор просить суд:

витребувати у ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :03:002:0017 на користь Летичівської територіальної громади в особі Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області;

зобов`язати повернути ТОВ «Олма Агрогруп» до Летичівської територіальної громади в особі Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :03:002:0017.

12 вересня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гарматюк Н.П. подала заяву про залишення без руху заяви про зміну предмета позову за змістом якої:

в заяві про зміну предмету позову прокурором не визначено ціну позову і не сплачено в належному розмірі судовий збір за подання заяви майнового характеру: заявлено дві позовні вимоги - про витребування та повернення земельної ділянки, які є вимогами майнового характеру;

прокурором не долучено експертно-грошової оцінки спірної земельної ділянки та не внесено на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірної земельної ділянки, що випливає із положень Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-IX.

Прокурором будь-які заперечення на заяву представника відповідача про залишення без руху заяви про зміну предмета позову до суду не подавались.

Вислухавши учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Розгляд даної справи наразі перебуває на стадії підготовчого засідання, тому прокурор вправі подати заяву про зміну предмета або підстав позову.

Водночас, така заява має відповідати положенням ст.ст. 175, 177 ЦПК України, в тому числі, містити обов`язкові реквізити, має бути також надано документ про сплату судового збору.

Як вбачається із заяви про зміну предмета позову прокурором заявлено дві позовні вимоги - про витребування та повернення земельної ділянки, які є вимогами майнового характеру.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

25 серпня 2020 року Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі №910/13737/19 вказала, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

02 грудня 2020 року Верховний Суд у постанові у справі №905/105/20 зазначив, що судовий збір за подання позовної заяви з вимогами про витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях визначається з урахуванням вартості спірного майна.

05 листопада 2024 року Верховний Суд у постанові у справі №278/2607/24 дійшов висновку, що вимога прокурора про повернення земельної ділянки у комунальну власність Тетерівської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області є майновою.

Отже, розмір судового збору за подання позовної заяви про повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна. Ціна позову визначається на день подання позову і саме з такої ціни позову визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

У вересні 2025 року прокурор подав до суду заяву про зміну предмета позову, проте ціна позову прокурором не вказана, тому неможливо здійснити перевірку правильності сплати судового збору у розмірі, визначеному законом, адже прокурор має вказати вартість спірної земельної ділянки, зважаючи на яку прокурором було сплачено судовий збір.

Прокурору слід самостійно визначити розмір судового збору за подання заяви про зміну предмета позову, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, надати інформацію про вартість земельної ділянки, тощо), та сплатити його у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурором до позовної заяви додано платіжну інструкцію №1165 від 03 червня 2024 року, яка підтверджує сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн., а до заяви про зміну предмету позову прокурором додано копію платіжних інструкцій №2170 і №2171 від 02 вересня 2025 року, які підтверджують сплату судового збору в розмірі 873,93 грн. і 2154,07 грн., всього - 3028,00 грн.

Тобто, прокурором всього сплачено 6056,00 грн. за дві позовні вимоги.

За цих обставин прокурору, у разі несплати судового збору у повному обсязі, необхідно доплатити різницю не сплаченого судового збору, з урахуванням визначеного відповідно до вказаних вимог закону розміру судового збору.

Судовий збір має бути сплачено прокурором за реквізитами, які містяться на офіційному сайті Летичівського районного суду Хмельницької області.

Порядок сплати судового збору визначено у ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати про це відповідний документ, що підтверджує його сплату.

Аналогічна по своїй суті правова позиція щодо необхідності визначення прокурором ціни позову й надання суду інформації про вартість земельної ділянки викладена, наприклад, в ухвалах Верховного Суду у справі №678/1016/24 від 11 вересня 2025 року і 06 жовтня 2025 року, й прокурором вимоги ухвали суду касаційної інстанції були виконані шляхом надання до цього суду витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, копії договору купівлі-продажу земельної ділянки, тощо й цей суд констатував, що недоліки касаційної скарги були усунені прокурором у належний процесуальний спосіб.

Отже, є обґрунтованими аргументи представника відповідача в частині не визначення прокурором у заяві про зміну предмету позову ціни позову та не сплати в належному розмірі судового збору, тому така заява прокурора підлягає залишенню без руху.

Разом з тим, суд не погоджується із доводами представника відповідача у тому, що в силу положень Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-IX прокурором має бути внесено грошові кошти на депозитний рахунок суду, адже 01 грудня 2025 року Верховний Суд у постанові в справі № 354/419/25 визначив, що:

обов`язок попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду передбачений у нормі матеріального права. Положення частини п`ятої статті 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача. При цьому у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача вимоги частини п`ятої статті 390 ЦК України не підлягають застосуванню;

у випадку, якщо позивач обґрунтовує позов про витребування нерухомого майна недобросовісністю набувача, то положення частини п`ятої статті 390 ЦК України не застосовуються;

питання про добросовісність/недобросовісність набувача судом може бути вирішене лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення. У випадку встановлення недобросовісності набувача суд задовольняє позов без застосування частини п`ятої статті 390 ЦК України. Натомість у разі встановлення, що набувач добросовісний, суд відмовляє у задоволенні позову на підставі частини п`ятої статті 390 ЦК України, якщо позивачем попередньо не внесено вартість майна на депозитний рахунок суду.

Прокурор у заяві про зміну предмету позову звертає увагу, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_1 не можуть вважатись добросовісними набувачами спірної земельної ділянки.

Протилежною з цього приводу є позиція представника відповідача, яка акцентує увагу на те, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки.

Враховуючи позицію суду касаційної інстанції у вищезазначеній справі, питання про добросовісність / недобросовісність набувача судом може бути вирішене лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення.

У зв`язку із цим із зазначених у клопотанні представника відповідача інших підстав заява прокурора про зміну предмету позову не може бути залишена без руху.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За цих обставин заяву про зміну предмета позову необхідно залишити без руху і надати прокурору максимально визначений у ч. 11 ст. 187 ЦПК України строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 187, 258-261, 263, 268, 272-273, 351-355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху заяву про зміну предмета позову.

Надати керівнику Летичівської окружної прокуратури строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви про зміну предмета позову без руху.

Роз`яснити прокурору, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис А. В. Лазаренко

Суддя А. В. Лазаренко