У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Справа №338/66/26

27 січня 2026 року Провадження № 2/338/375/26

селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Рибка Л.Я., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в якій ставить ряд вимог: 1) відібрати дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_2 та передати під опіку дідусю ОСОБА_1 ; 2) визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дідусем ОСОБА_1 ; 3) припинити стягнення з ОСОБА_1 , (сина позивача), на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 4) скасувати рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області у справі №338/348/24 в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в справі №338/348/24 таким, що не підлягає виконанню; 5) стягувати з ОСОБА_1 (сина позивача) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття; 6) стягувати із ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В ході вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду з позовною заявою ОСОБА_1 , в позовній заяві зазначив шість позовних вимог, три вимоги майнового характеру та три вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2026 року складає 1331 грн 20 коп.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2026 року складає 1331 грн 20 коп.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", позивачі звільняються від сплати судового збору, у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Отже, позивач, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору, за три позовні вимоги про стягнення аліментів.

Разом з тим, позивачем заявлено також дві позовні вимоги немайнового характеру, а саме щодо відібрання дитини та визначення місця проживання дитини, при цьому сплачено судовий збір лише за одну вимогу немайнового характеру, тому судовий збір за іншу заявлену позовну вимогу немайнового характеру складає 1331 грн 20 коп., які підлягають сплаті.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 1331 грн 20 коп. на відповідний рахунок (платiжнi реквiзити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК в Iвано-Франківській області/ТГ Богородчани/22030101, рахунок отримувача UA0009618, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету- 22030101, з наданням оригіналу документу на підтвердження його сплати або наданням документу, який би підтверджував підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Зі змісту позовної заяви не зрозуміло, який спосіб захисту порушеного права обрав позивач, оскільки ст.16 ЦК України передбачає не який-небудь, а цілком конкретний спосіб захисту порушеного права.

Позивачу потрібно уточнити в прохальній (резолютивній) частині позову позовні вимоги, з якими позивач, звертається для захисту порушеного права.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та посилання на докази, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.2, 4 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Крім того, ч.5 ст 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Проте в позові відсутні посилання на докази наявності спору щодо визначення місця проживання дитини, відсутні посилання на докази звернення позивача до служби у справах дітей з приводу відібрання дитини та визначення місця проживання дитини або вмотивованої відмови у розгляді його звернення, посилання на докази щодо обстеження умов проживання дитини, що були проведені компетентними органами, посилання на докази, які б підтвердили, що батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, та інші докази, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Також, позовна заява не містить посилання на докази, які б засвідчували, що позивач ОСОБА_1 , є дідусем дитини і має право звертатися до суду.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак зазначених вимог позивачем не дотримано, копії документів, додані до заяви, належним чином не засвідчені. Вказівка на те, у кого знаходяться оригінали письмових доказів, в позовній заяві відсутня.

Також, позивач просить суд скасувати рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області по справі №338/348/24 в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке набрало законної сили.

В той же час чинним ЦПК України, суд першої інстанції не наділений правом, переглядати та скасовувати рішення суду першої інстанції, такі рішення оскаржуються в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду у порядку та строки, визначені ЦПК України. У разі, якщо позивач мав намір скористатись своїм правом на подання апеляційної скарги, то строк та порядок оскарження рішень суду першої інстанції, передбачені ст.ст.354-356 ЦПК України.

Зазначені обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому, Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

За таких обставин подану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків- десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст.175 - 177,185 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у зазначений строк заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Рибка