Справа № 215/9872/25
У Х В А Л А

про залишення без руху

16 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Лиходєдов А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ-СЛАВУТИЧ» про стягнення сум належних при звільненні: стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення 3% річних, інфляційних втрат та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2026 року відповідно до ст. 185 ч. 1 ЦПК України, в зв`язку з порушенням позивачем вимог п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, винесено ухвалу, якою йому було надано строк, для усунення недоліків.

На виконання ухвали від 22.01.2026 р. про усунення недоліків до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу, надійшла уточнена позовна заява, в якій недоліки зазначені в ухвалі суду від 22.01.2026 р. усунуто частково, так як не усунуті порушення вимог п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме:

1)зміст позовних вимог є неповним та неконкретним, так як: - у позовній вимозі № 3 не зазначено які саме судові витрати (з чого складаються, в якому розмірі), позивач просить стягнути з відповідача на свою користь;

2)виклад обставин, яким обґрунтовуються вимоги є неповним та неконкретним, так як не вказано:

-чому наведений розрахунок надурочних годин за 2023 та 2024 роки складає 120 та 104 години відповідно;

-чому поданий розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних не містить чіткого визначення дати виникнення грошового зобов`язання щодо кожної частини боргу, ґрунтується на узагальнених періодах без належного розмежування моментів прострочення, не узгоджується з датою звільнення позивача та вимогами ст. 116 КЗпП України;

3)не зазначено докази, що підтверджують:

- фактичне залучення позивача до надурочних робіт та кількість відпрацьованих надурочних годин (наявність табелів обліку робочого часу, наказів роботодавця, графіків змін або інших первинних документів);

- факт завдання позивачу моральної шкоди саме внаслідок дій або бездіяльності відповідача;

- характер та зміст моральних страждань позивача (психоемоційні переживання, душевні страждання, порушення звичного способу життя тощо);

- тривалість таких моральних страждань та їх інтенсивність;

- наявність причинно-наслідкового зв`язку між невиплатою належних сум заробітної плати та заявленою моральною шкодою.

Разом з цим, в новому тексті позову було допущено нові порушення п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних, поданий позивачем, не містить чіткого визначення дати виникнення грошового зобов`язання та моменту прострочення щодо кожної частини боргу, здійснений за узагальненими періодами, не узгоджується з датою звільнення позивача та вимогами статті 116 КЗпП України, а також містить арифметичні та календарні неточності, що унеможливлює його перевірку судом.

За таких обставин суд позбавлений можливості встановити правову природу заявлених вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, а також перевірити правильність їх розрахунку, що свідчить про подання позовної заяви з порушенням вимог пунктів 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог статті 116 КЗпП України, обов`язок роботодавця здійснити виплату всіх належних працівникові сум виникає у день звільнення, а тому нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних можливе лише з моменту прострочення такого грошового зобов`язання, що має бути чітко визначено позивачем у розрахунку заявлених сум.

Заявляючи вимогу про стягнення моральної шкоди, позивач в уточненій позовній заяві наводить розрахунок її розміру із посиланням на науково-методичні підходи та формули, однак при цьому не зазначає конкретних фактичних обставин, які б свідчили про завдання йому моральних страждань, їх характер, інтенсивність, тривалість та індивідуальні наслідки, а також не надає доказів, що підтверджують наявність та обсяг заявленої моральної шкоди.

Проте, сам по собі виклад теоретичної методики визначення розміру моральної шкоди без наведення конкретних обставин справи та без обґрунтування причинного зв`язку між діями відповідача і заявленими моральними стражданнями не може вважатися належним обґрунтуванням позовної вимоги.

При цьому суд звертає увагу, що здійснення позивачем розрахунку умовного «базового» розміру моральної шкоди із подальшим довільним зменшенням заявленої до стягнення суми без наведення правових критеріїв та фактичних підстав такого зменшення свідчить про формальний характер обґрунтування заявленої вимоги та унеможливлює надання судом належної правової оцінки її розміру.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач посилається на невиплату відповідачем належних йому сум, зокрема оплати за надурочний час роботи у розмірі 9 744 грн. Водночас вимога про стягнення зазначеної суми як самостійна майнова позовна вимога у прохальній частині уточненої позовної заяви відсутня.

За таких обставин суд позбавлений можливості встановити предмет спору у відповідній частині, визначити належну ціну позову та надати правову оцінку заявленим похідним вимогам, зокрема вимозі про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Суд також звертає увагу, що, обґрунтовуючи розмір заявленої до стягнення заборгованості із заробітної плати за надурочний час, позивач посилається на певний розмір посадового окладу та кількість надурочних годин, однак до позовної заяви не додано жодних доказів, які б підтверджували встановлений розмір заробітної плати, умови її нарахування, а також факт залучення позивача до надурочної роботи у відповідні періоди.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, із зазначенням доказів, що підтверджують кожну з таких обставин.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім цього, з поданих матеріалів неможливо встановити, чи здійснювалося відповідачем нарахування оплати за надурочний час та чи є заявлена сума заборгованістю з вже нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, чи йдеться про вимогу щодо її донарахування, що унеможливлює правильне визначення предмета спору та правової природи заявлених вимог.

Також уточнена позовна заява не містить належного визначення ціни позову з урахуванням усіх заявлених майнових вимог, оскільки не зрозуміло, чи включаються до ціни позову суми, на які посилається позивач як на підставу виникнення спору, а саме заборгованість з оплати надурочного часу, а також суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Суд звертає увагу, що уточненою позовною заявою вимога про стягнення моральної шкоди заявлена за період, який частково не настав на момент звернення позивача до суду.

Зокрема, уточнену позовну заяву подано 29 січня 2026 року, водночас моральна шкода заявляється за період по 10 лютого 2026 року включно.

За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність та обсяг моральної шкоди за період, який на дату звернення до суду ще не настав, що унеможливлює встановлення предмета спору та надання належної правової оцінки заявленій вимозі.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що мають місце на момент звернення до суду.

Також позивач в тексті позову зазначає, що «відповідач не бажає виплатити позивачу частку заробітної плати за фактичну тривалість відпрацьованого надурочного часу у 2003 та 2004 роках», тоді як трудовий договір укладався у 2023 році.

Крім цього, згідно ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії для відповідача.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу, зокрема, у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що уточнена позовна заява подана без додержання вимог, передбачених статтею 175 ЦПК України, оскільки не містить узгодженого та належного обґрунтування заявлених позовних вимог, зокрема щодо визначення періодів, за які заявляється моральна шкода, розміру та складу заявлених до стягнення сум, а також не містить посилань на докази, якими підтверджуються наведені обставини, що унеможливлює відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 185 ч. 1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ-СЛАВУТИЧ» про стягнення сум належних при звільненні: стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення 3% річних, інфляційних втрат та моральної шкоди, залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали, для усунення недоліків, роз`яснивши, що вони усуваються шляхом складання нового тексту позову, можливого надання доказів та надання підтвердження щодо надсилання відповідачу копій поданих до суду документів. При цьому в новому тексті позову повинно бути вказано, що він складений на виконання даної ухвали суду, для виключення повторної реєстрації позову як нової справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: