Житомирський апеляційний суд
Справа №285/5535/25 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Григорусь Н.Й., Шевчук А.М.,

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін м. Житомирі цивільну справу №285/5535/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» Пуха Наталії Станіславівни на рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Мозгового В.Б. у м. Звягелі,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2025 року ТОВ «ФК «Абекор» звернулося до суду з даним позовом у якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 1874760 від 15.06.2025 року в розмірі 16 128,00 грн. та понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 15.06.2025 року між ТОВ «ФК «Абекор» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний кредитний договір. Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 9 000,00 грн. Товариство виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 9 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до 02.09.2025 року (включно). Відповідно до п. 2.1. вищевказаного договору кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, враховуючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , що емітована банком України. Кредитний договір та додаток №1 до договору підписано ОСОБА_1 з використанням кваліфікованого електронного підпису одноразовим ідентифікатором «t32806». Відповідно до квитанції за сплату 20254-1363-227158663 від 15.06.2025 року на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 зараховано грошові кошти в сумі 9 000,00 грн., що здійснювалось за допомогою системи EasyPay, час операції 15.06.2025 об 15:09. Згідно з п. 1.3.2. кредитного договору періодичність сплати платежів: 1-й платіж через 30дн. (період, що починається з моменту укладення Договору та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати першого платежу, далі по тексту - перший період користування кредитом); 2-й платіж через 50 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за останнім днем першого періоду користування кредитом та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати другого платежу, (далі по тексту - другий період користування кредитом).

Рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2025 року позов ТОВ «ФК «Абекор» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» заборгованість за кредитним договором № 1874760 від 15.06.2025 року в розмірі 9 472 грн. 23 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» судові витрати на оплату судового збору в сумі 1 034 грн. 12 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Фінансова Компанія «Абекор» Пуха Н.С. подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а також стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції у своєму рішенні не дослідив детальний розрахунок, наданий апелянтом, не надав йому правової оцінки та не вказав, яким чином цей розрахунок впливає на встановлення фактичної заборгованості. Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 11 «Про судове рішення у цивільній справі», мотивувальна частина судового рішення має містити дані про встановлені судом обставини, їх юридичну оцінку та оцінку наданих доказів. Враховуючи це, рішення суду першої інстанції є неповним, оскільки не містить оцінки наданого детального розрахунку, що є істотним для правильного вирішення справи. Судом встановлено, що під час укладення спірного кредитного договору відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, у тому числі щодо процентної ставки за кредитом, її типу (фіксована), порядку її обчислення та сплати процентів, реальної річної процентної ставки, та погодив такі умови, підписавши договір шляхом використанням кваліфікованого електронного підпису одноразовим ідентифікатором «t32806». За своєю правовою природою проценти за кредитом входять до складу кредитного зобов`язання та обов`язок позичальника сплатити проценти за надані йому грошові кошти (кредит) є істотною умовою кредитного договору відповідно до вимог ЦК України та вимог Закону України «Про споживче кредитування». Згідно п. 1.3. кредитного договору № 1874760 від «15» червня 2025 року кредит надається строком на 80 днів з 15.06.2025 (строк кредитування) по «02» вересня 2025 року (включно). Згідно п. 1.4.1. базова процентна ставка 0,9900% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 1.4.2. Основна процентна ставка 0.99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом; 1.4.3. Акційна процентна ставка, що застосовується відповідно до наступних умов: - 0,0099 % в день, що застосовується протягом першого період користування кредитом, (крім випадку якщо позичальник скористався першою акційною ставкою або уклав додаткову угоду про продовження строку кредиту, де дана акційна ставка буде застосована до дати такого укладення(включно), якщо позичальник своєчасно сплатить перший платіж не пізніше строку та не менше суми, що встановлені в початковому графіку платежів (+3 календарні дні додатково для виконання вказаного зобов`язання) або у вказаний строк укладе додаткову угоду про продовження строку кредиту (пролонгацію). Якщо позичальник не має права на отримання знижки на умовах акційної ставки, акційна ставка в цьому полі буде дорівнювати розміру базової ставки, яка відповідно діє в цей період, у зв`язку з чим, ця умова договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для позичальника. В даному випадку, позичальник, як учасник програми лояльності, отримує від кредитора індивідуальну знижку на базову процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за базовою процентною ставкою протягом першого періоду користування кредитом (його частини), а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (включно), буде перераховано за акційною процентною ставкою, відповідно до вищезазначених умов. Пунктом 1.4.2. основна процентна ставка 0.99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом. Згідно п. 1.5. договору тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Ухвалюючи оскаржуване рішення, судом неправомірно обмежено розмір нарахованих процентів за користування кредитом до 472,23 грн й пропорційно зменшено розмір фактично понесених витрат зі судового збору, зазначеними діями проігноровано умови визначені у кредитному договорі та проігноровано реальний графік користування кредитними коштами за договором №1874760 від 15.06.2025 року, що фактично є проявом порушення рівності учасників судового процесу перед законом і судом.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Абекор» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «Абекор» було укладено електронний кредитний договір №1874760.

Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 9 000,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надав йому кредит в сумі 9 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до 02.09.2025 року (включно).

Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці (Графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до кредитного договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування акційної процентної ставки, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

Відповідно до п. 2.1. вищевказаного договору кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, враховуючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , що емітована банком України.

Згідно з п. 4.1. строк кредиту може бути продовжено за ініціативою позичальника на кількість днів, запропоновану кредитором (умови продовження строку кредиту, що пропонуються кредитором, публікуються на сайті), на підставі правочину, що укладається між сторонами.

Кредитний договір та додаток №1 до договору підписано ОСОБА_1 з використанням кваліфікованого електронного підпису одноразовим ідентифікатором «t32806».

Відповідно до квитанції № 20254-1363-227158663 від 15.06.2025 на банківську платіжну картку № НОМЕР_2 зараховано грошові кошти в сумі 9 000,00 грн., що здійснювалось за допомогою системи EasyPay, час операції 15.06.2025.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Таким чином, підписання відповідачем договору, шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства.

ТОВ «ФК «Абекор» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало належним чином, надавши позичальникові кредит в узгодженому розмірі, що підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» вих. № 7/15537 від 16.09.2025 року про успішність операції та копією квитанції до платіжної інструкції № 20254-1363-227158663, згідно якої, надавач платіжних послуг платника ТОВ «ФК «Контрактовий дім» 15 червня 2025 року здійснив переказ грошових коштів у сумі 9 000,00 грн, із зазначенням у графі призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «ФК «Абекор», поповнення картки НОМЕР_2 .

Згідно з інформацією, наданої АТ «Універсал Банк», на ім`я ОСОБА_1 , емітовано карту № НОМЕР_2 , рух коштів по картці № НОМЕР_2 за період з 15 червня 2025 року по 16 червня 2025 року містить відомості про зарахування коштів у сумі 9 000,00 грн.

Відповідно до картки обліку договору надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту № 1874760 від 15 червня 2025 року, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складає 16 128,00 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 9 000,00 гривень, заборгованість по відсотках 7 128,00 грн

Доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, зокрема щодо повернення суми кредиту та сплати процентів у встановлені строки та в повному обсязі, суду надано не було.

Задовольняючи часткового позовні вимоги та стягуючи 472,23 грн відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції дійшов висновку, що враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 80 днів, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 відсотків за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із визначеним судом розміром відсотків, що підлягають до стягнення.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У даній справі встановлено, що 15 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Абекор» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «Абекор» було укладено електронний кредитний договір №1874760.

Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 9 000,00 грн.

Кредит надається строком на 80 днів з 15.06.2025 (строк кредитування) по «02» вересня 2025 року (включно).

Згідно п. 1.4.1. базова процентна ставка 0,9900% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Пунктом 1.4.2. встановлено основну процентну ставку 0.99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом; 1.4.3. Акційна процентна ставка, що застосовується відповідно до наступних умов: - 0,0099 % в день, що застосовується протягом першого період користування кредитом, (крім випадку якщо позичальник скористався першою акційною ставкою або уклав додаткову угоду про продовження строку кредиту, де дана акційна ставка буде застосована до дати такого укладення(включно), якщо позичальник своєчасно сплатить перший платіж не пізніше строку та не менше суми, що встановлені в початковому графіку платежів (+3 календарні дні додатково для виконання вказаного зобов`язання) або у вказаний строк укладе додаткову угоду про продовження строку кредиту (пролонгацію). Якщо позичальник не має права на отримання знижки на умовах акційної ставки, акційна ставка в цьому полі буде дорівнювати розміру базової ставки, яка відповідно діє в цей період, у зв`язку з чим, ця умова договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для позичальника. В даному випадку, позичальник, як учасник програми лояльності, отримує від кредитора індивідуальну знижку на базову процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за базовою процентною ставкою протягом першого періоду користування кредитом (його частини), а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (включно), буде перераховано за акційною процентною ставкою, відповідно до вищезазначених умов. Пунктом 1.4.2. основна процентна ставка 0.99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом. Згідно п. 1.5. договору тип процентної ставки за цим договором: фіксована.

Вбачається із розрахунку заборгованості, що ОСОБА_1 не скористався можливістю використання акційної процентної ставки, не здійснив погашення заборгованості, відповідно до графіку платежів та не здійснив пролонгацію, а відтак не уклавши додаткову угоду не скористався у період з 15 липня 2025 року по 02 вересня 2025 року (включно) акційною ставкою 0,0099% на день.

Відтак, ОСОБА_1 за весь строк кредитування (80 днів) відсоткова ставка нараховувалася у розмірі 0,99% вдень (базова), умови нарахування якої, передбачені кредитним договором.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 02.09.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 16128,00 грн, з яких: 9000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 7128,00 грн - заборгованість за відсотками.

Таким чином, заборгованість за відсотками, згідно кредитного договору №1874760 від 15 червня 2025 року у розмір 7 128,00 грн нарахована в межах строку дії договору та у відповідності до умов укладеного між сторонами договору.

Оскільки, в матеріалах справи міститься договір, який підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а саме нарахування відсоткової ставки, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відсутні докази повернення отриманого кредиту, колегія суддів дійшла висновку про стягнення усієї суми заборгованості за відсотками.

Відтак, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом збільшення розміру стягнутої заборгованості за кредитним договором з 9 472,23 грн до 16 128,00 грн, з яких: 9000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 7128,00 грн заборгованість за відсотками.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн, які представник ТОВ «ФК «Абекор» - Пуха Н.С. просить стягнути в апеляційній скарзі.

До апеляційної скарги долучено довіреність №18/09 від 18.09.2025, договір про надання правової допомоги від 22.12.2025, укладеного між Адвокатським бюро «Наталії Пухи» та ТОВ «ФК «Абекор», Акт приймання передачі наданих послуг від 23.12.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Із Акту приймання передачі наданих послуг від 23.12.2025 вбачається надання наступних послуг під час підготовки на направлення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором згідно наведеного розрахунку: зустріч з клієнтом й консультація про перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості 1 год. 2000,00 грн; написання позовної заяви - 5000,00 грн; підготовка процесуальних документів (запитів, пояснень, відповідей на відзив, розрахунки судових витрат, клопотань, тощо) 2000,00 грн; супроводження справи в суді - 1000,00 грн.

Із долучених до апеляційної скарги доказів, вбачається, що представник ТОВ «ФК «Абекор» - Пуха Н.С. просить стягнути 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом з тим, представником ТОВ «ФК «Абекор» - Пуха Н.С. у позовній заяві не ставилася вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а також не заявлялося таке клопотання під час розгляду справи в суді першої інстанції або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За звернення до суду із позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Абекор» сплатило 2422,40 грн судового збору та за подання апеляційної скарги 3633,60 грн судового збору.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Абекор» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6056,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» Пуха Наталії Станіславівни задовольнити.

Рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2025 року змінити, збільшивши розмір заборгованості за кредитним договором №1874760 від 15.06.2025, стягнутої із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» із 9 472,23 грн до 16 128,00 грн, з яких: 9000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 7128,00 грн заборгованість за відсотками.

Рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» судового збору скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» 2422,40 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 3633,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 6056,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.М. Павицька

Судді: Н.Й. Григорусь

А.М. Шевчук