У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/124/26

2-н/609/3/2026

13 лютого 2026 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою про видачу судового наказу та просить видати судовий наказ про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на її користь на утримання однієї неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і проводити до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня подання цієї заяви.

Ознайомившись із поданою заявою, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу, виходячи з таких підстав.

Згідно із ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Проте, дослідивши заяву про видачу судового наказу та додатки до неї, судом встановлено, що до заяви заявницею не долучено доказів на підтвердження того факту, що неповнолітня дитина проживає разом із заявницею, а додано лише Витяг з реєстру територіальної громади про своє зареєстроване місце проживання.

Відтак, в порушення вказаних вимог, заявницею до матеріалів заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів не долучено документів, що підтверджують обставини, якими заявниця обґрунтовую свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно вимогам ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої доньки подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, суд вважає необхідним відмовити заявниці у видачі судового наказу.

Слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів на дітей в наказному або в спрощеному позовному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.165, ч. 2 ст. 167 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини.

Копію даної ухвали надіслати заявниці.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на дану ухвалу подається до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК