Справа № 307/525/26
Провадження № 2-о/307/9/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сойма М.М., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , де заінтересована особа: Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Тячівського районного суду Закарпатської області із заявою, де заінтересована особа: Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, факту належності ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВН № 0108680 від 05 березня 1997 року у розмірі 3,36 умовних кадастрових гектарів, серія відповідно до розпорядження Липовецької районної державної адміністрації № 371 від 24 жовтня 1996 року.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі № 227/2188/21 (провадження № 61-18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі № 568/310/21 (провадження № 61-16757св21).

ОСОБА_1 у заяві зазначає, що встановлення факту, що має юридичне значення, факту належності ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВН № 0108680 від 05 березня 1997 року у розмірі 3, 36 умовних кадастрових гектарів, серія відповідно до розпорядження Липовецької районної державної адміністрації № 371 від 24 жовтня 1996 року, необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка у свою чергу прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 .

Однак, у матеріалах справи відсутні докази родинних зв"язків між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Також з доданої до заяви довідки Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, підписаної старостою сіл Попівка та ОСОБА_4 , встановлено, що інформація про роботу ОСОБА_2 , 1910 року народження, в КСП "Поділля" та про періоди роботи в даному господарстві відсутня.

Крім того, всупереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України заявник просить встановити факт належності ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай) на підставі відомостей, які містяться в інших документах, зокрема, довідках, в той час як приписи даної норми закону передбачають встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Однак, свідоцтва про народження або паспорту ОСОБА_2 до заяви не додано.

За наявності вищеперерахованих суперечливих доказів та невідповідностей у документах, що додані до заяви, факт, про встановлення якого просить заявниця, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви вбачається спір про право на спадкове майно, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

За наведених обставин, на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України слід відмовити у відкритті провадження у справі.

Також на підставі п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 слід повернути судовий збір згідно квитанції про сплату № Q6B3-127R-E14E від 09 лютого 2026 року.

Керуючись ст. ст. 186, 260-261, 294, ч. 4 ст. 315, ст. ст. 353-355 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа: Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву з додатками повернути особі, яка її подала, в порядку ч. 3 ст. 186 ЦПК України.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір згідно квитанції про сплату № Q6B3-127R-E14E від 09 лютого 2026 року.

Роз`яснити заявнику, що вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, що є датою її ухвалення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено 11 лютого 2026 року.

Суддя: Сойма М.М.