РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд Рівненської області 01 грудня 2025 року надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

В судовому засіданні заявниця заяву повністю підтримала, просить суд її задоволити з підстав, викладених у заяві та встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: що диплом серії НОМЕР_1 виданий 28 червня 1983 року Житомирським технікумом радянської торгівлі на ім`я « ОСОБА_2 » ( ОСОБА_2 ), належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 видане 21 січня 1984 року відділом РАЦС Ленінського райвиконкому м.Брест для ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (після укладення шлюбу прізвище ОСОБА_4 ), належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не з`явився, однак подав до суду письмові пояснення на заяву у яких просив суд: у вирішенні справи за заявою ОСОБА_1 в частині встановлення факту належності їй диплома серії НОМЕР_1 виданого 28 червня 1983 року Житомирським технікумом радянської торгівлі, покладаються на розсуд суду; відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту належності їй свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 21 січня 1984 року відділом РАЦС Ленінського райвиконкому м.Брест; розгляд справи проводити у відсутність представника ГУ ПФУ в Полтавській області.

Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заявниця по справі народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Житомир.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим 25 серпня 1965 року міськ.бюро ЗАГС Житомир з якого вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Житомир, про що зроблено відповідний запис за №1529. Батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (свідоцтво заповнене російською мовою).

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу (переклад з білоруської/російської мови на українську мову здійснено ОСОБА_7 , перекладачем А «Бюро перекладів «АДВАНС») вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклали шлюб 21 січня 1984 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу здійснено запис за №7. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_4 . Місце реєстрації відділ РАЦС Ленінського райвиконкому м.Брест. Дата видачі 21 січня 1994 року.1 АЛ № 448088. Крім того наявний запис: Місто Рівне Рівненської області Україна, Шостого листопада дві тисячі двадцять п`ятого року. Я , Стрільчук М.М., приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу, засвідчую справжність підпису перекладача Лозицької Марини Анатоліївни, який зроблено у моїй присутності. Особу перекладача встановлено, його дієздатність та кваліфікацію перевірено. Зареєстровано в реєстрі за №13167. Приватний нотаріус підпис, печатка.

З дослідженої в судовому засіданні архівної довідки №310 від 06.10.2025 р. за підписом директора Відокремленого структурного підрозділу «Житомирський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету» вбачається наступна інформація: «Архівна довідка видана ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що вона дійсно навчалась в Житомирському технікумі радянської торгівлі за спеціальністю «Товарознавство та організація торгівлі продовольчими товарами» на денній формі навчання, в період з 01 вересня 1980 року (наказ про зарахування №119-уч від 22.08.1980 року) по 28 червня 1983 року (наказ про відрахування №164-уч від 28.06.1983 року).

23 лютого 1962 року постановою цк кп України і ради Міністрів УРСР за №204 на базі шкоди торгово-кулінарного учнівства було відкрито Житомирський технікум радянської торгівлі, який 19 вересня 1991 року наказом Міністерства торгівлі УРСР №91 перейменовано у Житомирський комерційний технікум.

Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 19.07.2011 № 922 Житомирський комерційний технікум було перейменовано у державний вищий навчальний заклад «Житомирський коледж ресторанно-туристичного бізнесу і торгівлі».

Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 03.12.2012р. №1366 «Про заходи, пов`язані з утворенням відокремлених структурних підрозділів Київського національного торговельно-економічного університету» та наказом Київського національного торговельно-економічного університету від 12.12.2012 №3819, Державний вищий навчальний заклад «Житомирський коледж ресторанно-туристичного бізнесу та торгівлі» увійшов у склад Київського національного торговельно-економічного університету як Житомирський торговельно-економічний коледж Київського національного торговельно-економічного університету ВНЗ І рівня акредитації.

Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 25.05.2020 №684 Житомирський торговельно-економічний коледж Київського національного торговельно-економічного університету було перейменовано на Відокремлений структурний підрозділ «Житомирський торговельно-економічний фаховий коледж Київського національного торговельно-економічного університету».

Відповідно до наказу МОН України № 43 від 21.01.2022 року Відокремлений структурний підрозділ «Житомирський торговельно-економічний фаховий коледж Київського національного торговельно-економічного університету» було перейменовано на відокремлений структурний підрозділ «Житомирський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету».

З дослідженого в судовому засіданні диплому серії НОМЕР_1 виданого 28 червня 1983 року вбачається, що цей диплом видано ОСОБА_2 в тому, що вона в 1980 році вступила до Житомирського технікуму радянської торгівлі і в 1983 році закінчила повний курс названого технікуму по спеціальності «Товарознавство та організація торгівлі продовольчими товарами». Рішенням державної кваліфікаційної комісії від 24 червня 1983 року ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію товарознавця.

З дослідженого в судовому засіданні рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову в призначенні пенсії від 17.11.2025 №00 вбачається: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 звернулась до управління 10.11.2025 року до управління із заявою про призначення пенсії за віком, надавши наступні документи: трудову книжку, довідку про перебування на обліку в центрі зайнятості, диплом, свідоцтво про шлюб, довідку про навчання, довідку про підтвердження стажу роботи, паспорт, код.

Аналіз наданих документів підтверджує, що загальний стаж ОСОБА_1 становить 24 роки 01 місяць 06 днів, якого не достатньо для призначення пенсії за віком.

Згідно довідки від 06.10.2025 р. №310 та диплому НОМЕР_1 до загального стажу роботи не зараховано період навчання з 01.09.1980 р. по 28.06.1983 р., оскільки не підтверджену зміну прізвища ( ОСОБА_9 ), в свідоцтві про шлюб НОМЕР_5 ім`я на російській мові « ОСОБА_10 » не відповідає паспорту « ОСОБА_10 ».

Управлінням прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.».

З дослідженого в судовому зсіданні паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 виданого 06 серпня 1998 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області вбачається, що паспорт видано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Житомир.

Фактично, у дипломі та свідоцтві про укладення шлюбу ім`я заявниці російською мовою було записано « ОСОБА_10 », що як зазначено у рішенні про відмову: «не відповідає паспорту « ОСОБА_10 ». А факт зміни прізвища встановлено свідоцтва про шлюб, котре на день розгляду справи в суді не визнано недійсним та не анульовано.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення пенсії; іншого способу захисту своїх прав, ніж судового, заявниця не має, тому суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними, та підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,12,263,264,265,268,273,

293,315, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення факту, що має юридичне значення задоволити.

Встановити факт, що диплом серії НОМЕР_1 виданий 28 червня 1983 року Житомирським технікумом радянської торгівлі на ім`я « ОСОБА_2 » ( ОСОБА_2 ) та свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 видане 21 січня 1984 року відділом РАЦС Ленінського райвиконкому м.Брест для ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (після укладення шлюбу прізвище ОСОБА_4 ), належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, м.Полтава, вул.Гоголя, 34,

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов