Справа № 729/357/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

08 січня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:

Судді Демченко Л.М.,

за участю секретаря Шолудько Ю.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11.06.2025 у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю « ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року відповідач звернувся до суду з вище вказаною заявою, в якій просив скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування вимог викладених у заяві, відповідач посилається на те, що він в період з 27.03.2025 по 01.05.2025 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП « Бобровицька опорна лікарня», що підтверджується копією медичної картки стаціонарного хворого № 1487, а тому він не міг бути присутнім під час розгляду справи 24.04.2025 та повідомити про причини поважності неприбуття.

Окрім того, зазначає, що кредитодавець надав йому грошові кошти в сумі 8 500 гривень, нараховані відсотки складають 20 298 гривень, загальна сума заборгованості складає 28 798,00 грн. Суд при ухваленні рішення не врахував та не дослідив обставину, яка на його думку має суттєве значення для справи, а саме ту, що нараховані позивачем відсотки в декілька раз перевищують тіло кредиту.

Також, звертає увагу суду на те, що згідно з вимогами Закону України № 691-IХ « Про внесення змін до Господарського Кодексу України, Цивільного Кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби COVID - 19», ухваленого Верховною Радою України 16.06.2020 у період дії карантину та/або у тридцяти денний строк після дня завершення дії такого карантину позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання зобов`язання за договором.

Також Законом № 2120 внесено зміни до ЦК України а також до Закону № 1734, які передбачають, що починаючи з 24 лютого 2022 року та у період дії в Україні воєнного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення.

Окрім того вказує, що його не було повідомлено про відступлення ТОВ « 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги ТОВ « Фінансова Компанія Управління Активами», а також про укладення договору факторингу між ТОВ « Фінансова Компанія Управління Активами» та ТОВ « Фінпром Маркет» у зв`язку з чим було порушено належне йому право на можливість мирного та/або досудового врегулювання спору з первісним кредитором.

Також зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права , встановить що розмір гонорару визначений стороною та його адвокатом, є завищеною щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений час, та не співмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вважає, що дана справа відноситься до категорії справ невеликої складності, шаблонна, а тому на його думку розмір витрат на правову допомогу був завищеним на момент звернення до суду.

Позивач надіслав до суду заперечення щодо заяви відповідача про перегляд заочного рішення в яких зазначає проте, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, поважність причин неявки не може бути єдиною підставою для скасування рішення. Відповідачем в заяві не зазначені докази, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення протилежного заочному повністю або частково. Наявність вищевказаних обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Окрім того, наголошує, що у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 викладений висновок, про те що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Доказів про визнання договору факторингу не дійсним, та/або виконання зобов`язань відповідачем перед первісним/попереднім кредитором не надано та матеріали справи таких доказів не містять.

Також зазначає, що доводи відповідача щодо безпідставного нарахування заборгованості за процентами є надуманими, оскільки таке нарахування здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до нього, а також через неналежне виконання позичальником свої зобов`язань.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав, просив скасувати заочне рішення Бобровицького районного суду від 11 червня 2025 року з підстав зазначених у заяві та призначити справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача до суду не з`явився, надіслав заяву в якій просить заяву відповідача про перегляд заочного рішення розглянути у його відсутність та відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача суд дійшов такого висновку, враховуючи таке.

Заочним рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11 червня 2025 року позовні вимоги ТОВ « Фінпром Маркет» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Фінпром Маркет» заборгованість в сумі 28 798,00 грн., а також 2 422,40грн. судового збору та 3 500,00 грн., витрат на правову допомогу.

Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З вищевказаних положень вбачається, що необхідними умовами для скасування заочного рішення суду є:

обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це;

посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача;

З матеріалів справи вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про про дату, час та місце розгляду справи по суті.

У відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі від 12.03.2025, судова повістка про виклик до суду на 24.04.2025 були направлені на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача АДРЕСА_1 , а також в його електронний кабінет, яка була доставлена 19.03.2025.

У зв`язку з неявкою відповідача, а також з метою об`єктивного розгляду справи, судом справа була відкладена на 11.06.2025. На вказану дату, повторно, була надіслана судова повістка на вищевказану адресу відповідача, в його електронний кабінет, яка була доставлена 28.04.2025, а також здійснено оголошення про виклик відповідача на веб-сайті Бобровицького районного суду.

Судові повістки повертались з відміткою поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з приписами ч.ч. 6,8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що судом були вжиті передбачені процесуальним законодавством заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду даної цивільної справи.

В судовому засіданні відповідач підтвердив про те, що він дійсно отримував судові повістки про виклик до суду в своєму електронному кабінеті та був обізнаний про розгляд справи, як 24 квітня, так і 11 червня 2025 року.

Незважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак на жодну із вказаних дат не повідомив суд про причини неявки.

При цьому слід звернути увагу, що відповідач в своїй заяві про перегляд заочного рішення посилається про неможливість прибути в судове засідання тільки 24 квітня 2025 року у зв`язку з хворобою. Однак в цей день, як вже зазначалось вище, справа була відкладена на 11 червня 2025 року. Відповідач, як вже було зазначено отримавши завчасно 28.04.2025 судову повістку про виклик на 11 червня 2025 року в електронному кабінеті не прибув до суду та не повідомив про причини неявки. Окрім того в судовому засіданні при розгляді заяви про перегляд заочного рішення відповідач також не зазначив жодних причин, які б перешкоджали йому з`явитися до суду в день ухвалення заочного рішення про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Отже, виходячи з викладеного, матеріалами справи підтверджено, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у спосіб, передбачений ЦПК України.

Крім того, за змістом ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Таким чином, зі змісту наведених вище норм убачається, що заочне рішення може бути скасоване за наявності двох умов, які мають існувати одночасно.

Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 7 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Докази, на які посилається заявник, повинні бути додані до заяви про перегляд заочного рішення. ( ч. 7 ст. 285 ЦПК України).

Всупереч вимогам вказаної правової норми в заяві про скасування заочного рішення не зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти вимог позивача про стягнення заборгованості за відсотками в сумі 20 298,00 грн.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив суду, що він дійсно до підписання кредитного договору був ознайомлений з його умовами, а також правилами надання грошових коштів, в тому числі і щодо нарахування відсотків, а також щодо об`єму зобов`язань та наслідків укладення договору. Оскільки умови договору були сприйнятливі для нього, тому він підписав договір та отримав у кредит грошові кошти в сумі 8 500 гривень.

При цьому слід зазначити, що станом на 19.11.2021, на час укладення договору факторингу між ТОВ « 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ « Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становила 28 798,00 грн., яка складалась з заборгованості за основною сумою боргу 8 500 грн., а також заборгованості за відсотками - 20 298,00 грн.

Вказана заборгованість була незмінною і на дату (03.04.2023) укладення договору факторингу між ТОВ « Фінансова Компанія Управління Активами» та ТОВ « Фінпром Маркет». Тому судом вимоги позивача були задоволені на вищезазначену суму.

Посилання відповідача в заяві про перегляд заочного рішення на Закони України за № 691-IХ, № 2120 в яких зазначено про недопущення нарахування неустойки (штрафу,пені) за невиконання зобов`язань за кредитним договором є безпідставними, оскільки позивачем не заявлялись вимоги щодо стягнення з відповідача неустойки ( штрафу, пені).

Тому, судом розглянута справа, у відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, в межах заявлених позивачем позовних вимог і на підставі наданих доказів та прийняте відповідне судове рішення.

Верховний Суд у справах № 2-2035/ 11 від 07.02.2018, № 639/86/17 від 19.01.2022,

№ 761/ 1543/20 від 23.02.2022 виснував що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача в судовому засіданні останній з 2021 року не скористався своїм правом на погашення боргу первісному кредитору, а тому доводи про порушення його прав щодо сплати заборгованості не заслуговують на увагу.

Отже, суд, розглядаючи заяву про перегляд заочного рішення ураховує те, що для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що аргументи відповідача щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення й призначення справи до розгляду.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3 500,00 грн. слід зазначити, що суд ухвалюючи рішення врахував складність справи, спрощений порядок її розгляду, обсяг виконання адвокатом робіт, час витрачений ним на виконання робіт, а також принцип розумності та справедливості та прийшов до висновку щодо співмірності витрат на правничу допомогу із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

Відповідно до вимог ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач, який був повідомлений у встановленому законом порядку, до суду не з`явився, всупереч вимогам вищезазначеної правової норми з відповідним клопотанням не звернувся та не довів неспівмірність витрат на правову допомогу із складністю даної справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Згідно із ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11.06.2025.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 258 - 261, 283, 284, 287 - 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11 червня 2025 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Демченко