Справа № 202/9335/25
Провадження № 2-др/202/10/26
12 лютого 2026 року м. Дніпро
Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі судді Михальченко А.О.
секретар судового засідання Пономаренко О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі
питання розподілу судових витрат у цивільній справі № 202/9335/25
Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»
про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпра від 26.01.2026 позов ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Євроінс України» задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування у сумі 86 193 грн 37 коп. (вісімдесят шість тисяч сто дев`яносто три грн 37 коп.).

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Євроінс Україна» на користь держави судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України позивач ОСОБА_1 зобов`язана подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази щодо розміру витрат, які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи (витрати на правову допомогу), оскільки у позові нею була заявлена вимога про стягнення цих витрат з відповідача.

28.01.2026 представником позивача подана заява про ухвалення додаткового рішення та докази щодо розміру витрат, які ОСОБА_1 сплатила у зв`язку з розглядом справи (витрати на правову допомогу), на загальну суму 18 000 грн 00 коп.

Суд, вирішив питання щодо судових витрат на професійну правову допомогу без повідомлення учасників справи, у відповідності до ч.3 ст.270 ЦПК України.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з такого.

Під час ухвалення рішення судом не було вирішене питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, але у позові позивач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу.

Приписами ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК).

При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК).

На підтвердження понесення позивачем ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу суду надані наступні документи: ордер від 25.09.2025, договір про надання правових послуг адвоката від 01.04.2025, акт приймання-передачі наданих послуг №3 від 22.09.2025, квитанція від 22.09.2025, акт приймання-передачі наданих послуг №4 від 28.01.2026, квитанція від 28.01.2026.

В даній справі судом встановлено, що ОСОБА_1 та адвокат Корольов Д.О. не узгоджували фіксований розмір гонорару, а у п.5.1. Договору від 01.04.2025 домовились, що оплата за надані послуги проводиться за домовленістю Сторін.

В актах приймання-передачі зазначено детальний опис наданих адвокатом послуг з вартістю кожної послуги.

При цьому суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, тобто, коли у сторони виникло зобов`язання за умовами договору з оплати адвокатських послуг.

Аналогічний висновок викладений у постанові ОП КГС у складі Верховного суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019.

У Постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «у позовному провадженні роль суду визначена як роль арбітра, який надає оцінку тим доказам і доводам, котрі наводяться сторонами у справі, і не може діяти на користь будь-якої зі сторін, і зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій із боку такої сторони».

Відповідач у відзиві на позов заперечував проти розміру заявлених позивачем витрати на правничу допомогу, оскільки позивач не надала суду доказів щодо його співмірності зі складністю справи. Так, позовна заява необ`ємна, визначення вартості години роботи адвоката не підтверджено доказами, а відтак сума, яку просить стягнути позивач, не відповідає критеріям реальності та співмірності.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді даної справи в суді, суд приймає до уваги заперечення відповідача, обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 01.04.2025, а також обсяг наданих адвокатом послуг та співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, та приходить до висновку про стягнення з ПАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 9 000 грн 00 коп., що є співмірним наданим послугам та складності справи, а також реальним.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Євроінс Україна» (; м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.102) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн (дев`ять тисяч грн 00 коп.)

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суддя склала 12.02.2026

Суддя АНАСТАСІЯ МИХАЛЬЧЕНКО