Провадження №2/337/1058/2026
Справа № 734/138/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2026 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Кучерук І.Г., перевіривши відповідність вимогам закону позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту самостійного виховання та утримання дитини,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання факту самостійного виховання та утримання дитини, в якому просить суд визнати юридичний факт того, що ОСОБА_1 самостійно виховую та утримую неповнолітню дитину ОСОБА_3 , з народження тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 і по теперішній час.

На підставі ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області від 12.01.2026 року справа передана до Хортицького районного суду м. Запоріжжя за підсудністю.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суддя вважає, що заяву належить залишити без руху, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), а за правилами частини шостої цієї ж статті встановлено, що до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України.

Статтею 141 Сімейного кодексу України проголошено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Сімейним кодексом України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Так само, як визначена ч. 1 ст. 15 Сімейного кодексу України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини.

Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом.

В даному випадку, враховуючи подання позовної заяви, вбачається наявність спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування (частини 4, 5 статті 19 СК України).

Згідно із ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Позивачкою не зазначено, чи розглядалось органом опіки та піклування питання про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини матір`ю із винесенням письмового висновку, та, відповідно, не надано висновок органу опіки та піклування щодо даного питання.

Отже, позивачці необхідно правильно визначити та залучити в якості третьої особи, саме відповідний орган опіки та піклування, та надати доказ надсилання копій поданих до суду документів.

Відповідно до ч.1 абз.2 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Також в супереч вимогам ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить: відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, приходжу до висновку, що зазначені обставини є перешкодою для відкриття провадження у цивільній справі. З огляду на зазначене позовну заяву необхідно залишити без руху, надати позивачці строк для виправлення недоліків.

Керуючись 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту самостійного виховання та утримання дитини - залишити без руху, та надати строк для усунення виявлених недоліків в 5(п`ять) днів з моменту отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків,позов буде вважатися неподаним і повернутий.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: І.Г. Кучерук