ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гонтар Валерія Миколайовича на рішення Автозаводський районний суд м. Кременчука від 06 травня 2025 року за позовом Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року до суду звернувся АТ «Перший Український Міжнародний Банк» із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позову вказували, що 29 червня 2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 701, відповідно до якого позичальник отримала кредит в розмірі 30000,00 грн., строком на 36 місяців, тобто по 29.06.2024 року, зі сплатою процентів 0,01% річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%.

13 жовтня 2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № , відповідно до якого позичальник отримала кредит в розмірі 15000,00 грн., строком на 24 місяців, тобто по 13.10.2023 року, зі сплатою процентів 0,01% річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%.

На виконання умов вищевказаних договорів АТ «ПУМБ» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

Однак відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом 09.09.2024 року має заборгованість по вищевказаним кредитним договорам на загальну суму 60482,06 грн., а саме: - по кредитному договору № 701 від 29.06.2021 року у розмірі 39909,37 грн., з яких: 25736,17 грн. заборгованість за кредитом, 6,81 грн. заборгованість за процентами та 14166,39 грн. заборгованість за комісією; - по кредитному договору № від 13.10.2021 року у розмірі 20572,69 грн., з яких: 13697,23 грн. заборгованість за кредитом, 3,36 грн. заборгованість за процентами та 6872,10 грн. заборгованість за комісією.

Просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 60482,06 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішенням Автозаводський районний суд м. Кременчука від 06 травня 2025 року позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість: - за кредитним договором № 701 від 29.06.2021 року, що виникла станом на 09.09.2024 року, у розмірі 25742,98 грн., з яких: 25 736,17 грн. заборгованість за кредитом, 6,81 грн. заборгованість за процентами; - за кредитним договором № від 13.10.2021 року, що виникла станом на 09.09.2024 року, у розмірі 13700,59 грн., з яких: 13 697,23 грн. заборгованість за кредитом, 3,36 грн. заборгованість за процентами, а також кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1579,89 грн.

Відмовлено АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у задоволені позову до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за комісіями у загальному розмірі 21038,49 грн. та коштів у повернення сплаченого судового збору у розмірі 842,51 грн.

З вказаним рішенням суду не погодився представник ОСОБА_1 адвокат Гонтар В.М. та подав апеляційну скаргу, в якій прохає заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука по справі № 524/14950/24 від 06.05.2025 р. скасувати в частині, якою позов задоволено та ухвалити в цій частині нове рішення яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Зокрема вказує, що апелянт вважає оскаржуване судове рішення незаконним та таким, що ухвалене без належного дослідження усіх обставин даної справи в тій його частині, якою позов задоволено та погоджується з висновками суду про відмову у задоволенні позову в частині, якою у задоволенні позову відмовлено.

Крім того, зазначає, що первинні документи, як у паперовій формі, так і у вигляді електронних записів повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання документа; назву підприємства (банку), від імені якого складений документ; місце складання документа; назву отримувача коштів; зміст операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; суму операції (цифрами та прописом). Сума операції може бути відображена цифрами за відсутності на документі суми прописом, якщо цей документ формується за допомогою програмного забезпечення в автоматизованому режимі або якщо це передбачено нормативно-правовими актами Національного банку України; номери рахунків; назву банку (отримувача та платника коштів); посади та підписи осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення (підтвердження підпису на документі в електронному вигляді здійснюється за допомогою електронного коду працівника або електронного підпису).

Акцентує увагу, що позивач належними та допустимими доказами не довів наявність заборгованості Апелянта у заявленому розмірі.

Відзив на адресу Полтавського апеляційного суду не надходив.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 29 червня 2021 року ОСОБА_1 підписала заяву № 701 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ».

Згідно з вказаною заявою ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 3000,00 грн., строком на 36 місяців, тобто по 29.06.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%.

ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами кредитування, з графіком платежів та повернення кредиту, сплати процентів за його користування, суми комісійної винагороди за договором, про що свідчить її особистий підпис на зазначеній Заяві та паспорті споживчого кредиту.

Позивач умови договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 30000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № TR.50329760.102327.8810 від 29.06.2021 року (а.с. 39).

Згідно з наданого банком розрахунку заборгованості постає, що станом на 09.09.2024 року відповідач має заборгованість за кредитним договором № 701 від 29.06.2021 року у розмірі 39 909,37 грн., з яких: 25 736,17 грн. заборгованість за кредитом, 6,81 грн. заборгованість за процентами та 14 166,39 грн. заборгованість за комісією.

13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 підписала заяву № про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ».

Згідно з вказаною заявою ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 15 000,00 грн., строком на 24 місяці, тобто по 13.10.2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%.

ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами кредитування, з графіком платежів та повернення кредиту, сплати процентів за його користування, суми комісійної винагороди за договором, про що свідчить її особистий підпис на зазначеній Заяві та паспорті споживчого кредиту.

Позивач умови договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 15000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № TR.52894607.70921.8810 від 13.10.2021 року (а.с.87).

Згідно з наданого банком розрахунку заборгованості постає, що станом на 09.09.2024 року відповідач має заборгованість за кредитним договором № від 13.10.2021 року у розмірі у розмірі 20 572,69 грн., з яких: 13 697,23 грн. заборгованість за кредитом, 3,36 грн. заборгованість за процентами та 6872,10 грн. заборгованість за комісією.

09 вересня 2024 року за вих. № КНО-44.2.2/555 позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу про погашення заборгованості у розмірі 60482,06 грн. у 30-денний строк з моменту отримання листа, однак відповідач вимогу проігнорувала та погашення заборгованості не здійснила (а.с.89).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань за договорами не виконала, крім того при оформлені кредиту з умовами та правилами була ознайомлена. Відмовляючи в задоволені позову в частині стягнення з відповідача за комісію за обслуговування, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено наявності переліку таких послуг і погодження їх відповідачем при укладені договорів.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11, ч.2 ст.509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.

Згідно статей 626, 627ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту), яка має бути повною і безумовною (статті 640-642 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті1054,1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010).

Згідно статей 12,13,81ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що 29 червня 2021 року ОСОБА_1 підписала заяву № 701 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ».

Згідно з вказаною заявою ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 3000,00 грн., строком на 36 місяців, тобто по 29.06.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%.

ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами кредитування, з графіком платежів та повернення кредиту, сплати процентів за його користування, суми комісійної винагороди за договором, про що свідчить її особистий підпис на зазначеній Заяві та паспорті споживчого кредиту.

Позивач умови договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 30000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № TR.50329760.102327.8810 від 29.06.2021 року (а.с. 39).

Згідно з наданого банком розрахунку заборгованості постає, що станом на 09.09.2024 року відповідач має заборгованість за кредитним договором № 701 від 29.06.2021 року у розмірі 39 909,37 грн., з яких: 25 736,17 грн. заборгованість за кредитом, 6,81 грн. заборгованість за процентами та 14 166,39 грн. заборгованість за комісією.

13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 підписала заяву № про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ».

Згідно з вказаною заявою ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 15 000,00 грн., строком на 24 місяці, тобто по 13.10.2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%.

ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами кредитування, з графіком платежів та повернення кредиту, сплати процентів за його користування, суми комісійної винагороди за договором, про що свідчить її особистий підпис на зазначеній Заяві та паспорті споживчого кредиту.

Позивач умови договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 15000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № TR.52894607.70921.8810 від 13.10.2021 року (а.с.87).

Згідно з наданого банком розрахунку заборгованості постає, що станом на 09.09.2024 року відповідач має заборгованість за кредитним договором № від 13.10.2021 року у розмірі у розмірі 20 572,69 грн., з яких: 13 697,23 грн. заборгованість за кредитом, 3,36 грн. заборгованість за процентами та 6872,10 грн. заборгованість за комісією.

09 вересня 2024 року за вих. № КНО-44.2.2/555 позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу про погашення заборгованості у розмірі 60482,06 грн. у 30-денний строк з моменту отримання листа, однак відповідач вимогу проігнорувала та погашення заборгованості не здійснила (а.с.89).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, оскільки відповідач в повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань за договорами не виконала, крім того при оформлені кредиту з умовами та правилами надання кредиту була ознайомлена, що стосується вимог позивача про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд першої інстанції вірно зазначив, що в матеріалах справи в заяві про приєднання до договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 29.06.2021 та 13.10.2021 року не містять переліку додаткових банківських послуг кредитодавця, яке пов`язане з обслуговування кредитів, крім того позивачем не було доведено, що відповідачем було погоджено саме надання таких послуг.

Колегія суддів зазначає, що доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці та відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гонтар Валерія Миколайовича - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводський районний суд м. Кременчука від 06 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 11 лютого 2026 року.

Головуючий суддя : __________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ Л.І. Пилипчук _________________ О.В. Чумак