Справа № 513/961/25
Провадження № 2-др/513/3/26
Саратський районний суд Одеської області
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2026 року Саратський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Миргород В.С.,
при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» в особі представника позивача Пархомчука Сергія Валерійовича до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» в особі представника позивача Пархомчука Сергія Валерійовича до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 03.02.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
10.02.2026 року представник позивача Пархомчук Сергій Валерійович звернувся до Саратського районного суду Одеської області з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані із розглядом справи на оплату правничої допомоги , оскільки судом не вирішено вказане питання при ухвалені судового рішення.
У судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання.
Суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась судом обов`язковою.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання учасників справи, не перешкоджає розгляду заяви.
Перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, дослідивши матеріали цивільної справи №513/9617/25 (провадження № 2/513/119/26), суд дійшов до наступного висновку.
Згідно до ст.141 ЦПК України в резолютивній частині рішення, суд повинен зазначити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.
Судом встановлено, що заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 03.02.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Судове рішення не набрало законної сили та не звернуто до виконання.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати. Частинами другою-п`ятою статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судом встановлено, що судові витрати на правову допомогу позивача склали 10 500 гривень 00 копійок.
Відповідно до позиції викладеній у постанові Верховного Суду у справі № 910/4881/18 від 18 грудня 2018 року, зменшення витрат на правову допомогу можливе лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок не співмірності.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 08 квітня 2019 року у справі № 922/619/18, суд не наділений повноваженнями, а відповідно - не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з витратами на професійну правничу (правову) допомогу.
Суд, з урахуванням задоволених позовних вимог, заявленого до стягнення розміру витрат на правничу допомогу та обгрунтування його розміру зазначеного у рішенні суду, вважає, що у резолютивній частині рішення помилково не зазначено про вирішення питання щодо судових витрат, пов"язаних з правничою допомогою.
Враховуючи те, що при ухваленні рішення судом у резолютивній частині рішення не було вирішено питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, суд вважає, що заява представника позивача Пархомчук Сергія Валерійовича в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» про ухвалення додаткового рішення, підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача Пархомчук Сергія Валерійовича в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Ухвалити у цивільній справі №513/961/25 (провадження № 2/513/119/26) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» в особі представника позивача Пархомчука Сергія Валерійовича до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, додаткове рішення.
Копію додаткового рішення направити сторонам у справі.
Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення Саратського районного суду Одеської області від 03.02.2026 року у справі №513/961/25 (провадження № 2/513/119/26).
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст додаткового рішення складений 11.02.2026 року.
Суддя В. С. Миргород