Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 лютого 2026 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

при секретарі судового засідання Хрупайло Т.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ДП 0013774 від 19.04.2025 року в розмірі 9819 грн. 00 коп. Позивач вказує, що 19.04.2025 року між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №ДП0013774, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 4500 грн. строком на 98 днів, із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,9 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 30 % від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 1350 грн. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер телефону, вказаний позичальником . Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №ДП0013774 від 19.04.2025 року, виконав свої зобов`язання, перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 4500 грн. на його банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи ТОВ «ПрофітГід». Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань не виконав, його заборгованність становить 9819 грн. 00 коп., з яких 4500 грн. сума заборгованості за основним боргом, 3969 грн. 00 коп. сума заборгованості за процентами, 1350 грн. 00 коп.- сума заборгованості за комісією. В подальшому між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено Договір факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025 року, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором про надання кредиту №ДП0013774 від 19.04.2025 року. Згідно п. 2.1.3. перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, тобто на день підписання реєстру прав вимог. Відповідно до Реєстру прав вимог №14/10/25 від 14.10.2025 року Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №14/10/25 від 14.10.2025 року в тому числі до Відповідача в сумі 9819 грн. 00 коп., з яких 4500 грн. сума заборгованості за основним боргом, 3969 грн. 00 коп. сума заборгованості за процентами, 1350 грн. 00 коп.- сума заборгованості за комісією. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати, пов`язанні із розглядом справи, що складаються із судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. 00 коп.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просить розгляд справи проводити у його відсутності, в разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення.

Відповідач, який про час, місце та дату судового засідання повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Тому згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.04.2025 року між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та ОСОБА_1 був укладений договір надання кредиту № ДП0013774 (далі - кредитний договір).

Кредитний договір №ДП0013774 від 19.04.2025 року, додаток №1 до договору - Графік платежів за договором про споживчий кредит підписані відповідачем електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 7G9a6p9F (а.с. 19-зворот-22, 25-28).

Згідно довідки про ідентифікацію клієнт ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного цифрового підпису, та був направлений на номер телефону, вказаний позичальником (а.с. 30).

Відповідно до умов п. 1. кредитного договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 4500 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором та Правилами надання коштів в позику.

Відповідно кредитного договору № ДП0013774 від 19.04.2025 року сторони погодили наступні параметри та умови кредиту: сума 4500 грн., строк 98 днів, процентна ставка в розмірі 0,9 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 30 % від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 1350 грн. (п.п. 1, 3, 5, 10 договору).

Відповідно до Графіку платежів за договором дата видачі кредиту 19.04.2025 року, дата повернення кредиту - 25.07.2025 року, реальна річна процентна ставка 13664,39 %, загальна вартість кредиту 8550 грн. 60 коп. (а.с. 49-50).

Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав позичальнику кредит в сумі 4500 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 грошових коштів, що підтверджено довідкою, виданою ТОВ «ПрофітГід» та копією банківської квитанції від 19.04.2025 року (а.с. 31).

Відповідно до інформації АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_1 (а.с. 81).

Відповідно до виписки по картковому рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_1 , на рахунок 19.04.2025 року надійшли кошти в сумі 4500 грн. 00 коп. (а.с. 82).

14 жовтня 2025 року між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025 року, за умовами якого клієнт- ТОВ ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» зобов`язуться відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а фактор - ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розподядження клієнта за відповідний реєстр за плату у передбачений цим договором спосіб (а.с. 26-33).

Відповідно до Реєстру прав вимог № 14/10/25 від 14.10.2025 року ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідача - ОСОБА_1 за кредитним договором №ДП0013774 від 19.04.2025 року в розмірі 9819 грн. 00 коп., з яких 4500 грн. сума заборгованості за основним боргом, 3969 грн. 00 коп. сума заборгованості за процентами, 1350 грн. 00 коп.- сума заборгованості за комісією (а.с. 40-41).

Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 19.11.2025 року року ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» здійснив переказ коштів ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» призначення платежу: оплата згідно договору факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025 року, реєстр прав вимог № 14/10/25 від 14.10.2025 року (а.с. 41).

Згідно розрахунку заборгованості боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № ДП 0013774 від 19.04.2025 року, що виданий позивачем, заборгованність відповідача перед позивачем складає 9819 грн. 00 коп., з яких 4500 грн. сума заборгованості за основним боргом, 3969 грн. 00 коп. сума заборгованості за процентами, 1350 грн. 00 коп.- сума заборгованості за комісією (а.с. 9-12).

Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним в порядку, визначеному договором. Однак, відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення наданого йому кредиту в строки, передбачені договором.

Згідно з ст. ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі ст. 514 ЦПК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); дарування (частина друга статті 718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що у зв`язку з порушенням умов кредитного договору №ДП0013774 від 19.04.2025 року, що був укладений між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та відповідачем, право вимоги за яким позивач набув на підставі договору факторингу, ОСОБА_1 допустив заборгованість в розмірі 9819 грн. 00 коп., з яких 4500 грн. сума заборгованості за основним боргом, 3969 грн. 00 коп. сума заборгованості за процентами, 1350 грн. 00 коп.- сума заборгованості за комісією.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 9819 грн. 00 коп. доведена та підлягає задоволенню.

Всупереч принципу змагальності цивільного судочинства, визначеного ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідач не надав свій розрахунок боргу за кредитним договором, не спростовував наведений позивачем розрахунок заборгованості, який узгоджується з дослідженими доказами, а також даними договорів факторингу щодо розміру боргу відповідача.

Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення із позивача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правничу допомогу в розмірі в сумі 4500 грн., підтверджуються письмовими доказами, а саме: договором № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025 року, що укладений позивачем із адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною (а.с. 42-44); актом приймання -передачі справ до надання правничої допомоги за договором № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025 року (а.с. 45-46), копією платіжної інструкції від 11.12.2025 року (а.с. 47), ордером на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 47), свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреністю (а.с. 48).

Відповідачем будь-яких клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не направлялось.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 4500 грн. 00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 49, 76-81, 95, 128, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за кредитним договором № ДП 0013774 від 19.04.2025 року в розмірі 9819 грн. 00 коп., з яких 4500 грн. сума заборгованості за основним боргом, 3969 грн. 00 коп. сума заборгованості за процентами, 1350 грн. 00 коп.- сума заборгованості за комісією, а також судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі в сумі 4500 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи: позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», місцезнаходження: 08205, вул. Садова, 31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь; ; відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення складено 12 лютого 2026 року.

Суддя: