РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року, місто Звягель Житомирської області

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

(Справа № 285/6772/25, провадження у справі № 2/0285/50/26)

розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № від 25.07.2019 р. у розмірі 49 396,01 грн., за кредитним договором № від 14.02.2019 р. у розмірі 21 857,75 грн. та понесені судові витрати у сумі 3028,00 грн.

В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 подав до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та Заяву № від 25 липня 2019р. на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та ним, як позичальником.

На підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк») Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.

Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов?язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей Позичальників.

26 травня 2025р. між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № HI/11/30-Ф від 26.05.2025, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов?язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов?язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №HI/11/30-Ф від 26.05.2025 Реєстру Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 49 396,01 грн., з яких: 5 488,25 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,16 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 43 907,60 грн. - загальна заборгованість по комісії; 0,00 грн. - загальна заборгованість по несанкціонованим овердрафтам; 0,00 грн. - пеня/штрафи.

Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26.05.2025р. позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 , має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № від 25.07.2019 р. в сумі 49 396,01 грн., з яких: 5 488,25 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,16 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 43 907,60 грн. - загальна заборгованість по комісії.

Також ОСОБА_1 подав до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та Заяву

№ від 14 лютого 2019р. на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та ним, як позичальником.

На підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк») Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.

Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов?язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей Позичальників.

26 травня 2025р. між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № HI/11/30-Ф від 26.05.2025, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов?язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов?язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №HI/11/30-Ф від 26.05.2025 Реєстру Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 21 857,75 грн., з яких: 5 789,49 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,34 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 16 067,92 грн. - загальна заборгованість по комісії; 0,00 грн. - загальна заборгованість по несанкціонованим овердрафтам; 0,00 грн. - пеня/штрафи.

Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26.05.2025р. позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 , має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № від 14.02.2019 р. в сумі 21 857,75 грн., з яких: 5 789,49 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,34 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 16 067,92 грн. - загальна заборгованість по комісії.

Вказані обставини змушують звернутися до суду з цим позовом. Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № від 25.07.2019 р. у розмірі 49 396,01 грн., за кредитним договором № від 14.02.2019 р. у розмірі 21 857,75 грн., та понесені судові витрати у сумі 3028,00 грн.

Ухвалою суду від 15 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справ без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвала про відкриття провадження та матеріали справи були отримані відповідачем згідно з вимогами статей 190, 272 ЦПК України.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № від 25.07.2019 р.

Встановлено, що 25.07.2019 ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № , відповідно до якого ОСОБА_1 видано кредитні кошти безготівковим шляхом, на строк 24 місяці (а.с. 8-9).

Кредитний договір № та паспорт кредитного договору № підписані ОСОБА_1 25.07.2019 власноруч (а.с. 8-13).

07.10.2016 між АТ «Таскомбанк» та ОВ «ФК «ЦФР» був укладений договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» свої права вимоги до позичальників, а АТ «Таскомбанк» набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує ТОВ «ФК «ЦФР» за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (а.с. 25-26).

Відповідно до п. 2.2 договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог (зразок якого наведеного у Додатку 1 до цього договору) із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимоги є невід`ємною частиною цього договору.

Розмір заборгованостей позичальників, права вимоги до яких відступається згідно реєстру прав вимоги, вказується у кожному реєстрі до цього договору. Реєстр прав вимог складається сторонами у паперовому та електронному вигляді (у форматі .xls). Реєстр прав вимог складається на паперовому носії (з основної інформацією за кредитними договорами) підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін.

26.05.2025 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/30-Ф від 26.05.2025, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 27-29).

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №НІ/11/30-Ф від 26.05.2025, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № в сумі 49 396,01 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5 488,25 грн., з комісії у розмірі 43 907,60 грн., по відсоткам у розмірі 0,16 грн. (а.с. 33).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, у відповідача за кредитним договором № від 25.07.2019 за період з 26.05.2024 по 31.10.2025 виникла заборгованість станом на 31.10.2025 у розмірі 49 396,01 грн. (а.с. 17).

На обґрунтування позовних вимог щодо наявності заборгованості по кредитному договору № від 25.07.2019, позивач надав наступні докази: копію заяви № від 25.07.2019 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», копію паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4050681, копію заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», копію повідомлення про відступлення прав вимог, копію паспорта та картки фізичної особи платника податків відповідача, копія розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 25.07.2019 станом на 31.10.2025, копію договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, копію договору факторингу №НІ/11/30-Ф від 26.05.2025, копію акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги від 26.05.2025, копію платіжної інструкції №22818 від 26.05.2025р., копію витягів з реєстру прав вимоги від 26.05.2025 до договору факторингу №НІ/11/30-Ф (а.с. 8-17, 25-33).

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 42 розділу III Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018р. №75, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Необхідність дослідження саме первинних документів в справах щодо стягнення кредитної заборгованості знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 30.01.2018р. в справі №161/16891/15-ц.

Правова позиція щодо первинних документів відображена в постанові Верховного Суду України від 14.06.2018р. в справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, позивач, звертаючись з даним позовом до суду, повинен був надати суду докази, з яких можливо було б встановити виконання з боку ТОВ «ФК «ЦФР» своїх зобов`язань по кредитному договору, зокрема щодо виплати/сплати за рахунок отриманого відповідачем кредиту, суми грошових коштів, зазначених у п. 3. Договору.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що у ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідача виникли права і обов`язки згідно умов Договору, оскільки відомостей про зарахування кредитних коштів матеріали справи не містять, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо виникнення у відповідача зобов`язань по договору не підтверджені належними доказами, в зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині за необґрунтованістю.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № від 14.02.2019 р.

Встановлено, що 14.02.2019 ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № , відповідно до якого ОСОБА_1 видано кредитні кошти безготівковим шляхом, на строк 36 місяців (а.с. 18).

Кредитний договір № та паспорт кредитного договору № підписані ОСОБА_1 14.02.2019 власноруч (а.с. 18-22).

07.10.2016 між АТ «Таскомбанк» та ОВ «ФК «ЦФР» був укладений договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» свої права вимоги до позичальників, а АТ «Таскомбанк» набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує ТОВ «ФК «ЦФР» за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (а.с. 25-26).

Відповідно до п. 2.2 договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог (зразок якого наведеного у Додатку 1 до цього договору) із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимоги є невід`ємною частиною цього договору.

Розмір заборгованостей позичальників, права вимоги до яких відступається згідно реєстру прав вимоги, вказується у кожному реєстрі до цього договору. Реєстр прав вимог складається сторонами у паперовому та електронному вигляді (у форматі .xls). Реєстр прав вимог складається на паперовому носії (з основної інформацією за кредитними договорами) підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін.

26.05.2025 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/30-Ф від 26.05.2025, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 27-29).

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №НІ/11/30-Ф від 26.05.2025, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № в сумі 21 857,75 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5 789,49 грн., з комісії у розмірі 16 067,92 грн., по відсоткам у розмірі 0,34 грн. (а.с. 32).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, у відповідача за кредитним договором № від 14.02.2019 за період з 26.05.2024 по 31.10.2025 виникла заборгованість станом на 31.10.2025 у розмірі 21 857,75 грн. (а.с. 24).

На обґрунтування позовних вимог щодо наявності заборгованості по кредитному договору № від 14.02.2019, позивач надав наступні докази: копію заяви № від 14.02.2019 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», копію паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 3603015, копію заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», копію повідомлення про відступлення прав вимог, копія розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 14.02.2019 станом на 31.10.2025, копію договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, копію договору факторингу №НІ/11/30-Ф від 26.05.2025, копію акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги від 26.05.2025, копію платіжної інструкції №22818 від 26.05.2025р., копію витягів з реєстру прав вимоги від 26.05.2025 до договору факторингу №НІ/11/30-Ф (а.с. 18-32).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Таким чином, позивач, звертаючись з даним позовом до суду, повинен був надати суду докази, з яких можливо було б встановити виконання з боку ТОВ «ФК «ЦФР» своїх зобов`язань по кредитному договору, зокрема щодо виплати/сплати за рахунок отриманого відповідачем кредиту, суми грошових коштів, зазначених у п. 3. Договору.

Суд приходить до висновку, що надані позивачем документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладених договорів та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, зазначеному в позовній заяві.

Зокрема, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту та користування ним, а отже не є належним доказом наявності заборгованості.

Зазначений розрахунок щодо конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на яких наполягає позивач.

Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Проте, суд констатує, що позивачем не надано документів, які б відповідали наведеним вище критеріям та з високим ступенем вірогідності підтверджували обставини щодо надання грошових коштів відповідачу в борг.

Враховуючи принцип процесуальної рівності сторін спору та керуючись приписами частини 7 статті 81 ЦПК України, суд констатує, що позбавлений можливості збирати докази з власної ініціативи, в тому числі й докази, що підтверджують доводи позивача щодо надання грошових коштів відповідачці в строкове платне користування та щодо розміру заборгованості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем в супереч приписам статті 12, 81 ЦПК України не надано доказів для підтвердження обставин щодо надання коштів у борг відповідачу, як позичальнику, первинними кредиторами та, відповідно, існування заборгованості.

При цьому, позивачем не повідомлено про наявність перешкод у наданні таких доказів та у відповідності до приписів статті 84 ЦПК України, клопотань про витребування доказів не заявлено.

Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що у ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідача виникли права і обов`язки згідно умов Договору, оскільки відомостей про зарахування кредитних коштів матеріали справи не містять, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо виникнення у відповідача зобов`язань по договору не підтверджені належними доказами.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги недоведені та, як наслідок, відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішенні виготовлено 13.02.2026 року.

Головуючий