УХВАЛА

11 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 755/115/25

провадження № 61-636ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шкнай Ганни Іванівни, на постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Костенко Тетяна Анатоліївна, про визнання частково недійсним шлюбного договору, поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Костенко Т. А., про визнання частково недійсним шлюбного договору, поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року, повний текст якої складено 11 грудня 2025 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду

м. Києва від 02 липня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано шлюбний договір, укладений 02 серпня 2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Костенко Т. А., зареєстрований у реєстрі за № 1151, недійсним у частині:

- пункту 3, згідно з яким подружжя дійшло згоди про непоширення на майно, набуте ними за час шлюбу, положень статті 60 Сімейного кодексу і вважають його особистою приватною власністю кожного з них та встановлюють, що при відчуженні (продаж, міна, парування, передача в оренду, найм), купівлі та передачі в заставу (іпотеку) такого майна згода другого з подружжя не потрібна;

- підпункту 3.2., згідно з яким все нерухоме майно, належне чоловіку або дружині, придбане та/або набуте чоловіком або дружиною після реєстрації шлюбу, є особистим майном і належить на праві особистої приватної власності тому з подружжя, на чиє ім`я воно було придбане або набуте чи зареєстроване.

Таким чином, за дружиною залишається право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 15.07.2021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

- підпункту 3.8., згідно з яким у випадку розірвання шлюбу всі об`єкти нерухомого майна, належні чоловіку або дружині, вважаються особистою приватною власністю того з подружжя, на чиє ім`я таке майно придбане або набуте або зареєстроване.

Поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , наступним чином:

- визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .Вирішено питання розподілу судових витрат.

14 січня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Шкнай Г. І., подала касаційну скаргу, в якій просить постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року скасувати, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2026 року поновлено представникові

ОСОБА_1 - адвокат Шкнай Г. І., строк на касаційне оскарження судового рішення. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шкнай Г. І., залишено без руху, запропоновано надіслати до суду докази про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону. Зазначено строк виконання ухвали суду, попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк заявник направив до суду матеріали на усунення недоліків, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 21 січня 2026 року.

1. Представник ОСОБА_1 - адвокат Шкнай Г. І., направив до Верховного Суду клопотання про зміну чи доповнення до раніше поданої ним касаційної скарги.

У частині першій статті 398 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови Закарпатського апеляційного суду складено 11 грудня 2025 року, а доповнення до касаційної скарги надіслано до суду касаційної інстанції 05 лютого 2026 року, тобто з пропуском строку, установленого законом на подання доповнень та зміну до касаційної скарги.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про поновлення строку для подання доповнень та зміни до касаційної скарги заявником не порушується.

Зважаючи на викладене, оскільки доповнення та зміни до касаційної скарги подано до суду касаційної інстанції з пропуском установленого законом строку, тому підлягають залишенню без розгляду.

2. Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження оскаржуваного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 369/7921/21; постановах Верховного Суду від: 04 грудня 2024 року у справі № 754/12379/20, 05 березня 2025 року у справі № 362/1998/23 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник указує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвокат Шкнай Г. І., подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 126, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання про зміну чи доповнення касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Шкнай Ганни Іванівни, на постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року залишити без розгляду.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Костенко Тетяна Анатоліївна, про визнання частково недійсним шлюбного договору, поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шкнай Ганни Іванівни, на постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року.

Витребувати з Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу № 755/115/25.

Ухвалу про відкриття касаційногопровадження надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, а також іншим учасникам справи із копіями касаційних скарг та доданих до них документів.

Роз`яснити учасникам справи № 755/115/25 право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 02 березня 2026 року.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник