Справа № 2-962/10 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/190/26 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Власюк О. С.,

з участю представника заявника Лисенко В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

20 червня 2019 року засобами поштового зв`язку Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (далі ТОВ «ФУ «ЄФКР») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, яку обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2010 у цивільній справі № 2-962/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») заборгованість за кредитним договором № 0 від 14.09.2007 в сумі 1 520 855,51 грн та судові витрати. На виконання цього рішення стягувачу було видано виконавчі листи.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 20.06.2019 на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Клехо А. Є. перебуває виконавче провадження № 57133952 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк».

11.05.2019 між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «ФУ «ЄФКР» відповідно до вимог чинного законодавства, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-03-26-000009-b від 17.04.2019 було укладено Договір № 1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення банком прав вимоги за кредитним договором № 0 від 14.09.2007, укладеним між банком і ОСОБА_1 ..

Таким чином, новим кредитором за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФУ «ЄФКР».

Ураховуючи наведене, заявник просив здійснити заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів по справі № 2-962/10, виданих Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФУ «ЄФКР».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2019 року заяву задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФУ «ЄФКР» у виконавчому провадженні № 57133952 з примусового виконання виконавчих листів № 2-962/10, виданих Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 14.09.2007 у розмірі 1 502 855,51 грн, а також понесених судових витрат по справі.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі ТОВ «Дебт Форс»), посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу.

Зазначає, що 08.12.2025 під час розгляду заяви про заміну стягувача його правонаступником у справі № 161/1621/14-ц представнику ТОВ «Дебт Форс» стало відомо про існування цієї ухвали, яка робить неможливою заміну ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «Дебт Форс», а тому порушує його права.

Виконавче провадження № 57133952 було відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Клехо А. Є. на підставі виконавчого листа № 161/1621/14-ц, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області на виконання рішення суду від 24.04.2014 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 09.01.2008 з боржника ОСОБА_1 у розмірі 542 502,11 грн та судових витрат у розмірі 3 654 грн на користь стягувача ПАТ «Дельта Банк».

Зі змісту цього рішення суду вбачається, що Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 09.01.2008 було укладено між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») і ОСОБА_1 ..

08.12.2011 ПАТ «УкрСиббанк» передало право вимоги за кредитними договорами ПАТ «Дельта Банк» за Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 .

Саме ПАТ «Дельта Банк», як позивачу та стягувачу, було видано виконавчі листи для звернення рішення суду від 24.04.2014 у справі № 161/1621/14-ц до примусового виконання.

Виконавче провадження № 57133952 є виконавчим провадженням з примусового виконання виконавчого листа, виданого стягувачу ПАТ «Дельта Банк» на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2014 у справі № 161/1621/14-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1 від 09.01.2008 у розмірі 542 502,11 грн та 1 827 грн судового збору з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк», а не рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2010 у цивільній справі № 2-962/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 14.09.2007 в сумі 1 520 855,51 грн та судових витрат, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Посилання в ухвалі на те, що виконавче провадження № 57133952 відкрите на підставі виконавчого листа, виданого у справі № 2-962/10, не відповідає дійсності, оскільки таке виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа № 161/1621/14-ц.

Ураховуючи наведене, апелянт просить змінити ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.08.2019, виключивши з описової та резолютивної частин про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФУ «ЄФКР» у виконавчому провадженні № 57133952 і посилання на те, що воно відкрите на підставі виконавчих листів по справі № 2-962/10. Також просив стягнути з ТОВ «ФУ «ЄФКР» на користь ТОВ «Дебт Форс» судові витрати.

У відзиві на апеляційну скаргу заявник ТОВ «ФУ «ЄФКР» заперечив вимоги апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі ТОВ «Дебт Форс», оскільки зміна ухвали суду першої інстанції не призведе до відновлення прав учасників справи № 2-962/10.

Вважає, що оскаржувану ухвалу необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду за відповідними заявами обох товариств у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Також заперечує щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Дебт Форс» судових витрат, оскільки ТОВ «Дебт Форс» не зверталося до ТОВ «ФУ «ЄФКП» із вимогами, і ТОВ «ФУ «ЄФКП» діє доброчесно, відповідально, не чинить перешкод у встановленні обставин справи, сприяє оперативному розгляду справи, а також зацікавлене у заміні стягувача на обидва товариства в частині набутих вимог за кредитними договорами.

У судовому засіданні представник заявника ТОВ «ФУ «ЄФКП» Лисенко В. В. апеляційну скаргу заперечила із наведених у відзиві підстав.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити, а ухвалу суду скасувати з таких підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені у ній підстави підтверджують право на заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» на заявника ТОВ «ФУ «ЄФКП» у виконавчому провадженні № 57133952 з примусового виконання виконавчих листів № 2-962/10, виданих Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 14.09.2007 в розмірі 1 502 855,51 грн, а також понесених судових витрат по справі.

Проте, до таких висновків суд дійшов помилково, з неповним з`ясуванням обставин справи, дослідженням наданих доказів та з порушенням норм процесуального права.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Підставою для заміни сторони судового процесу або виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тож, оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, то якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення, як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони у виконавчому провадженні, як юридичному процесі, правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України, з урахуванням підстав, визначених ст. 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі ст. 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі ч. 5 ст. 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 та від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10.

Згідно з матеріалами справи вбачається, що до своєї заяви про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «ФУ «ЄФКР» не приєднало жодного належного, допустимого та достовірного доказу про те, що станом на 20.06.2019 на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Клехо А. Є. перебуває виконавче провадження № 57133952 з примусового виконання виконавчих листів у цивільній справі № 2-962/10, виданих Луцьким міськрайонним судом Волинської області на виконання рішення суду від 23.03.2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 14.09.2007 у розмірі 1 502 855,51 грн, а також понесених судових витрат по справі.

Так, апеляційним судом встановлено наступні обставини.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

З Єдиного Державного реєстру судових рішень встановлено, що у справі № 2-962/10 Луцький міськрайонний суд Волинської області ухвалив заочне рішення від 23.03.2010, яким позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1 519 885,51 грн кредитної заборгованості, в тому числі: 65 983,20 грн боргу за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14.09.2007; 1 453 902,31 грн боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 1) від 09.01.2008, а також 1700 грн судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1820 грн по 910 грн з кожного.

Також заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2014 у справі № 161/1621/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 1 від 09.01.2008 у розмірі 542 502,11 грн та судовий збір у розмірі 3 654 грн по 1 827 грн з кожного.

Із приєднаної до апеляційної скарги копії постанови про відкриття виконавчого провадження встановлено, що 04.09.2018 Приватним виконавцем Клехо А. Є. відкрито виконавче провадження № 57133952 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 24.07.2014 у справі № 161/1621/14-ц про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 542 502,11 грн.

Таким чином, зазначені у заяві обставини та досліджені судові рішення і постанова про відкриття виконавчого провадження стверджують про відсутність підстав для заміни заявника стягувачем у виконавчих провадженнях у справі № 2-962/10, як про це зазначено у заяві із посиланням на виконавче провадження № 57133952, оскільки воно відкрите не у справі № 2-962/10, а у справі № 161/1621/14-ц.

Розглядаючи заяву, суд першої інстанції не встановив наведених заявником обставин справи та не перевірив їх наявність доказами, які також досліджуються та піддаються оцінці відповідно до встановлених цивільним процесуальним законом критеріїв.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що заміна стягувача ПАТ «Дельта Банк» на нового (ТОВ «ФУ «ЄФКР») у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів (у тому числі їх дублікатів) у справі № 2-962/10 про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 заборгованості може бути здійснена виключно в межах суми заборгованості, стягнутої судом рішенням від 23.03.2010 лише за тим кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до цього нового кредитора.

Відмова у заміні сторони виконавчого провадження не перешкоджає повторному зверненню заявника ТОВ «ФУ «ЄФКР» до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження із належним обґрунтуванням такої заяви та приєднанням усіх належних, допустимих та достовірних доказів, необхідних для її належного вирішення, а тому не перешкоджає реалізації права на виконання судового рішення, що є складовою права на судових захист.

Апеляційний суд відхиляє доводи ТОВ «ФУ «ЄФКР» у відзиві на апеляційну скаргу про те, що після скасування оскаржуваної ухвали суду справу необхідно направити до суду першої інстанції для розгляду за відповідними заявами обох Товариств у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки такі дії не входять до повноважень суду апеляційної інстанції за результатами розгляду поданої апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи вимоги апеляційної скарги особи, яка не брала участі в справі, та встановивши, що зазначена ухвала порушує права такої особи, а також винесена з порушенням норм процесуального права і за недоведених обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, скасовує судове рішення (ухвалу) повністю та ухвалює нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви (ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ТОВ «Дебт Форс» і ТОВ «ФУ «ЄФКР» не є сторонами справи у розумінні ст. 141 ЦПК України, а тому відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат, понесених такими учасниками під час перегляду цієї справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі в справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 2-962/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді