Провадження № 2/369/2399/26
РІШЕННЯ

Іменем України

19.01.2026 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Козак І.А.,

при секретарі Кавун Є.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у сумі 36 886,65 грн та судових витрат понесених з розглядом справи.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 07.07.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем, ОСОБА_1 , було укладено електронний Договір споживчого кредиту №6839662, на суму 10 500 грн. З умовами, строком на 360 календарних днів, з стандартною процентною ставкою 1,99% в день, знижена процентна ставка 1,89% в день (застосовується лише за умов встановлених у договорі), орієнтовна реальна річна процентна ставка 29 653,85% річних, (при заниженій процентній ставці - 27 239,02% річних), орієнтовна загальна вартість якого становить 85 722,00 грн за стандартною ставкою (85 408,58 грн за заниженою процентною ставкою). Кредитний договір №6839662 був укладений у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором С7656,на офіційному сайті Первісного Кредитора - https://www.creditplus.ua/, де відповідач ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику, Паспортом споживчого кредиту, заявив про бажання отримання кредитних коштів, зареєструвався та пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, вказавши свої особисті персональні ідентифікаційні дані, які при видачі кредитних коштів та укладанні Договору, були перевірені кредитодавцем, з метою ідентифікації особи та приналежність платіжної картки Позичальнику.

Отже, після підписання відповідачем кредитного договору №6839662 від 07.07.2023 ТОВ "Авентус Україна" ініціювало переказ кредитних коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "ФК "Конрактовий Дім" на платіжну картку НОМЕР_1, що належить відповідачу, виконавши у повному обсязі взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач у встановлений договором строк взяті на себе зобов`язання не виконав, лише у період з 07.07.2023 по 26.05.2024 здійснив оплату на суму 150 грн, яка зарахована як сплата процентів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 29 573,40 грн, яка складається з наступного: 10 500 грн - заборгованість по кредиту; 19 073,40 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом нарахована первісним кредитором. Дана сума підтверджується карткою обліку договору (розрахунку заборгованості).

При цьому, 27.05.2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ Фінансова компанія «Фінтраст України» укладено договір Договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до умов якого Позивачу було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором, про що було повідомлено відповідачу, шляхом направлення повідомлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3

Однак, відповідач жодним чином на надіслане йому повідомлення не відреагував, заборгованість за кредитним договором №6839662 від 07.07.2023 не сплатив, у зв`язку з чим позивачем були нараховані проценти за 35 календарних днів у сумі 7 313,25 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ Фінансова компанія «Фінтраст України» за кредитним договором №6839662 від 07.07.2023 (з 27.05.2024 по 30.06.2024).

Тому ТОВ Фінансова компанія «Фінтраст України», з метою захисту майнових прав, звернулося до суду з цим позовом, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова компанія «Фінтраст України», заборгованість за кредитним договорам №6839662 від 07.07.2023 року, у розмірі 36 886,65 грн, яка складається з наступного: 10 500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 19 07340 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом нараховані первісним кредитором; 7 313,25 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом нараховані новим кредитором.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати, що складаються зі сплаченого до суду судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, витрати на професійну правничу складаються: - усна консультація: 0,5 год. 440,00 грн; - вивчення матеріалів справи: 1 год.- 840,00 грн.; - аналіз чинного законодавства 0,5 год. -440 грн; - підготовка позицій 1 год. - 840,00 грн; - письмова юридична консультація 1 год. - 840 грн; - складення і оформлення адвокатського запиту 1 год. 840,00 грн; - складання позовної заяви: 2 год.- 1 640,00 грн; - складення і оформлення інших документів (додатків до позову) 1 год.- 840,00 грн;- складення і оформлення процесуальних документів (клопотання про витребування доказів) 2 год. 1 640,00 грн; - представництво інтересів клієнта у суді 2 год. - 1 640,00 грн. Зазначений попередній розрахунок суми судових витрат включає в себе витрати понесені із зверненням Позивача за наданням правничої допомоги згідно Договору про надання правничої допомоги №17/07-2024 від 17.07.2024, Заявки №5447 від 21.11.2024 та Акту прийому-передачі наданих послуг № 5447 від 21.11.2024 до Договору про надання правничої допомоги №17/07-2024 від 17.07.2024.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження у справі, призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на подання відзиву та заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Крім того, разом із позовною заявою від представника позивача ТОВ Фінансова компанія «Фінтраст України» - Столітнього М.М. до суду надійшло клопотання про витребування доказів, а саме витребування у АТ КБ «ПриватБанк» (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30) інформації щодо підтвердження факту належності платіжної карти № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також інформацію, про зарахування коштів 07.07.2023 на дану платіжну карту банком-емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», у сумі 10 500,00 грн від ТОВ «Авентус Україна» ()

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2025 року клопотання представника ТОВ Фінансова компанія «Фінтраст України», про витребування доказів, задоволено у повному обсязі.

20.10.2025, за вх. № 52732, до суду надійшла відповідь з АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якою, на ім`я відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), банком було емітовано платіжну карту № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ) на яку 07.07.2023 року здійснено переказ коштів у сумі 10 500,00 грн.

Поряд з цим, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження не отримав оскільки рекомендоване повідомлення та конверт повернулися до суду із відміткою АТ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання» .

Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 07.07.2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем, ОСОБА_1 , було укладено Договір №6839662 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає позичальнику кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Договору №6839662 про надання споживчого кредиту від 07.07.2023.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.7, 1.8 договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 10 500,00 грн, строк кредиту 360 днів, тобто до 01.07.2024,з періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,99% в день, 29 653,85% річних, орієнтовна вартість кредиту за весь строк 85 722,00 грн.

Після підписання Договору №6839662 про надання споживчого кредиту від 07.07.2023 ТОВ "Авентус Україна" на підставі Договору № 087/20-П про надання послуг з переказу платежів від 08.07.2020, ініціювало переказ кредитних коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "ФК "Конрактовий Дім" на платіжну картку НОМЕР_1, що належить відповідачу.

Згідно з відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 20.10.2025, за вх. № 52732, вбачається, що 07.07.2023 на платіжну карту № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ), що належить відповідачу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), було зараховано кошти у сумі 10 500,00 грн, що підтверджує виконання первісним кредитором взятих на себе зобов`язань за Договором №6839662 про надання споживчого кредиту від 07.07.2023.

Натомість, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, лише у період з 07.07.2023 по 26.05.2024 здійснив оплату на суму 150,00 грн, яка зарахована як сплата процентів. У зв`язку з чим, утворилася заборгованість у сумі 29 573,40 грн, яка складається з наступного: 10 500 грн - заборгованість по тілу кредиту; 19 073,40 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом нарахована первісним кредитором. Дана сума підтверджується карткою обліку договору (розрахунку заборгованості).

27.05.2024 року ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ Фінансова компанія «Фінтраст України» уклали Договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до умов якого відступлено право вимоги у тому числі до відповідача, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Договору факторингу №27.05/24-Ф та копією витягу з реєстру боржників, копією Акту прийому-передачі реєстру боржників, серед яких відповідач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Про укладення договору факторингу №27.05/24-Ф, відступлення права вимоги ТОВ "Авентус Україна" новому кредитору, ТОВ ФК «Фінтраст України» та про зміну реквізитів для оплати кредиту і погашення заборгованості за ним, було повідомлено відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), шляхом направлення повідомлення на його електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 ., що підтверджується роздруківкою витягу відправки електронного листа, наявним у матеріалах справи.

Однак, відповідач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), жодним чином на надіслане йому повідомлення не відреагував, заборгованість за кредитним договором №6839662 від 07.07.2023 не сплатив, у зв`язку з чим позивачем були нараховані проценти за 35 календарних днів у сумі 7 313,25 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ ФК «Фінтраст України» за кредитним договором №6839662 від 07.07.2023 (з 27.05.2024 по 30.06.2024).

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), за кредитним договорам №6839662 від 07.07.2023 року, становить 36 886,65 грн, яка складається з наступного: 10 500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 19 07340 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом нараховані первісним кредитором; 7 313,25 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом нараховані позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Договори були вчинені в електронній формі, яка відповідно до ст.207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст.3 якого електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 цього ЗаконуУкраїни «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п.п.5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Отже, наявні в матеріалах справи письмові докази (картка обліку договору (розрахунок заборгованості), виписка проведених ТОВ «Авентус Україна» успішних операцій щодо переказу кредитних коштів, відповідь АТ КБ «ПриватБанк», про зарахування кредитних коштів у сумі 10 500,00 грн на картковий рахунок BAN НОМЕР_4 , спеціальним платіжним засобом до якого є картка № НОМЕР_3 , що належить відповідачу ОСОБА_1 ) у своїй сукупності є належними та допустимими доказами у розумінні статей 76-78 ЦПК України.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку. Відтак, позов підлягає задоволенню.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то слід зазначити наступне.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

На підтвердження надання професійної правничої допомоги, представником позивача надано: договір про надання правової допомоги №17/07-2024 від 17.07.2024, укладений між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», в особі Генерального директора Сисюк В.В. та адвокатом Столітнім М.М.; Заявку № 5447 на виконання доручення до Договору про надання правничої допомоги №17/07-2024 від 17.07.2024 року; акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 21.11.2024, згідно якого позивач отримав від адвоката Столітнього Михайла Миколайовича послуги вартістю 10 000,00 грн.

Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 10 000,00 грн не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи. Крім того справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а отже не відноситься до складних справ.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, а також розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, суд вважає можливим зменшити розмір судових витрат та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 3 000,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43,44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 179, 187, 258, 263, 265, 268, ЦПК України, ст. ст. 525-526, 530, 551, 536, 610, 631, 629, 1046-1056 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст України» заборгованість за кредитним договором №6839662 від 07.07.2023, у розмірі 36 886,65 грн (тридцять шість тисяч вісімсот вісімдесят шість гривень шістдесят п`ять копійок), яка складається з 10 500,00 грн (десяти тисяч п`ятсот гривень) заборгованості за тілом та 26 386,65 грн (двадцяти шести тисяч триста вісімдесяти шести гривень шістдесяти п`яти копійок) заборгованості за несплаченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст України» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн (три тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст України» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

У решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено: 19.01.2026 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст України», , адреса місцезнаходження: вул. Загородня, буд. 15, оф. 118/2, м. Київ, 03150.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Ірина КОЗАК