Справа № 361/5145/25
провадження № 2/549/4/26
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2026 року

Чорнухинський районний суд Полтавській області в складі:

головуючої судді Василюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Давиденко Ю.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Пирятинський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну розміру аліментів

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів.

Позивач ОСОБА_3 , та відповідач ОСОБА_4 , є батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18.01.2024 Пирятинським відділом державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 73892749 з примусового виконання судового наказу, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області 01.11.2022 по справі № 361/4773/22, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня пред`явлення заяви та до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто з 27 вересня 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З 06.02.2024 примусове виконання судового наказу здійснюється шляхом стягнення із заробітної плати за місцем роботи позивача.

З моменту видачі судом судового наказу по справі № 361/4773/22 від 01.11.2022 стан здоров`я позивача, як платника аліментів, значно погіршився, що в свою чергу спричинило значні матеріальні витрати позивача. Враховуючи погіршений стан здоров`я, такі матеріальні витрати мають постійний та тривалий характер.

Так, з жовтня 2022 по січень 2023 позивач проводив лікування захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби (хребет, акубаротравма (контузія), яка призвела до втрати мови на 2 місяці).

За результатами висновків ВЛК та МСЕК встановлено 3-тю групу інвалідності, через захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини:

-хронічна лівобічна сенсоневральна приглухуватість,

-вертеброгенна попереково-крижова радикулопатія L5-S1 ліворуч з стійким больовим, м`язево - тонічним синдромами, статико-динамічними розладами, з помірним порушенням функції

-посттравматична енцефалопатія І стадії з цефалічним, астено-невротичним синдромами, розсіяною дрібновогнищевою мікросимптоматикою.

Враховуючи, що наразі все ще триває агресія з боку рф та чітко виражене загострення захворювання, і позивач продовжує військову службу, ризики появи чергового загострення вертеброгенного характеру дуже високі, відповідно наслідки лікування триваліші та більш коштовні.

Впродовж усього періоду захворювання позивач постійно несе витрати на придбання ліків та інших товарів, які необхідні для лікування, знеболення та реабілітації, що є значними витратами.

Враховуючи наведене вище, у позивача у зв`язку з травмами, отриманим під час військової служби, значно погіршився стан здоров`я порівняно з моментом призначення судом аліментів, що призвело до встановлення 3 групу інвалідності, а як наслідок це погіршення не тільки фізичного стану, а і значне погіршення матеріального стану.

Позивач просить зменшити розмір аліментів до 1/6 заробітку, що становило б за 2024 рік 74 332,41 грн.

Ухвалою від 28 липня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Ліпська-Романченко Г. Д. подала відзив на позов, в якому зазначила, що ОСОБА_4 вважає, доводи та обґрунтування викладені в позовній заяві є безпідставними та суперечать інтересам дітей, з огляду на таке.

ОСОБА_4 , мати двох неповнолітніх дітей, які проживають разом зі нею. Зменшення аліментів без зміни матеріального стану платника або без зміни потреб дитини суперечить законодавству, оскільки ставить під загрозу фінансове забезпечення дітей.

ОСОБА_4 , мати дітей, немає високого, достатнього заробітку. Відповідачка самостійно орендує житло на платній основі, постійно забезпечує базові та побутові потреби дітей (їжа, одяг, навчання, побутові речі, комунальні послуги, транспорт тощо). Витрати на утримання дітей (харчування, освіта, медичні послуги, одяг тощо) щомісяця зростають, що підтверджується наданими до суду фінансовими виписками, документами.

На сьогодні аліменти становлять єдине стабільне джерело доходу, що надходить безпосередньо на забезпечення потреб дітей. У разі їх зменшення: Скоротиться бюджет на харчування: діти не зможуть отримувати повноцінне та збалансоване харчування, яке є основою фізичного здоров`я; Знизиться рівень побутових умов: зменшення суми аліментів поставить під загрозу можливість своєчасної оплати орендованого житла, комунальних послуг, опалення тощо; Зменшиться доступ до якісної освіти та розвитку: родина не зможе дозволити оплату гуртків, спортивних секцій, підготовчих курсів, які забезпечують інтелектуальний і соціальний розвиток; Можливе обмеження у медичному обслуговуванні: діти можуть втратити доступ до приватних медичних послуг, що особливо важливо у разі захворювань, які потребують термінової допомоги.

Таким чином, зменшення аліментів суперечитиме комплексному розвитку дитини, що є обов`язком обох батьків. У відповідності до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, у всіх рішеннях, які стосуються дітей, першочергова увага має приділятись найкращому забезпеченню інтересів дитини. Позовна вимога про зменшення аліментів виходить виключно з інтересів платника аліментів (позивача), а не з інтересів дітей. Зменшення розміру аліментів не допускається, якщо його наслідком стане погіршення становища дітей у побутовому, освітньому, культурному, медичному аспектах, порушення принципу справедливості і рівної участі обох батьків у вихованні та утриманні дітей.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник позивача Козуб О.М. підтримав вимоги заявлені в позовній заяві та просив задовольнити в повному обсязі

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача адвокат Ліпська-Романченко Г.Д. у задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю, та підтримала позицію викладену в відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками малолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом, виданим виданого Броварським міськрайонним судом Київської області 01.11.2022 по справі № 361/4773/22, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня пред`явлення заяви та до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто з 27 вересня 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до постанови від 18.01.2024 Пирятинським відділом державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №73892749 з примусового виконання зазначеного судового наказу.

З 06.02.2024 примусове виконання судового наказу здійснюється шляхом стягнення із заробітної плати за місцем роботи Позивача, що підтверджується постановою про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до довідки від 05 вересня 2025 року №1961/15304 головний сержант ОСОБА_3 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 30.06.2023 по теперішній час.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 743-п від 26.04.2024 року, сержант ОСОБА_3 потребує відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 6175 від 21.08.2024 року, сержант ОСОБА_3 потребує відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 2996 від 14.10.2024 року, сержант ОСОБА_3 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спец спорудах. Непридатний до служби у Десантно-штурмових військах Збройних Сил України.

Відповідно до результатів висновків ВЛК та МСЕК ОСОБА_3 встановлено 3-тю групу інвалідності, через захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини: хронічна лівобічна сенсоневральна приглухуватість, вертеброгенна попереково-крижова радикулопатія L5-S1 ліворуч з стійким больовим, м`язево - тонічним синдромами, статико-динамічними розладами, з помірним порушенням функції, посттравматична енцефалопатія І стадії з цефалічним, астено-невротичним синдромами, розсіяною дрібновогнищевою мікросимптоматикою, з незначним порушенням функції.

Як вбачається з медичної характеристики позивач у періоди з 28.05.2022 по 07.06.2022, з 01.08.2022 по 08.08.2022, з 08.08.2022 по 18.08.2022, з 04.10.2022 по 14.10.2022, з 04.11.2022 по 09.11.2022, з 09.11.2022 по 24.11.2022, з 24.12.2022 по 15.12.2022, з 15.12.2022 по 02.01.2023, з 23.02.2024 по 08.03.2024, з 11.03.2024 по 26.04.2024, з 18.06.2024 по 02.07.2024, з 03.07.2024 по 17.07.2024, з 22.07.2024 по 21.08.2024, з 13.06.2025 по 02.07.2025, з 02.07.2025 по 16.07.2025, з 27.11.2025 по 15.12.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманими травмами.

Відповідно до акту виконаних робіт №87327 від 22.02.2024 Медичного центру «Медклінік» сума витрат на лікування становить 58505,85 грн.

Відповідно до видаткової накладної №20/02/1 від 20 лютого 2024 року витрати на лікування становлять 80000,00 грн

Відповідно до відповіді №1801511 від 22.09.2025 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, ОСОБА_3 за період січень 2024 року -грудень 2024 року нараховано та виплачено дохід в розмірі 552895,74 грн. За період січень 2025 року липень 2025 року ОСОБА_3 нараховано та виплачено дохід в розмірі 489590,63 грн

Відомостей про нараховані доходи з липня 2025 року до часу винесення рішення у суду немає.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2025 року витребувано у Пенсійного фонду України інформацію про отримання ОСОБА_3 розмір пенсії, а у Міністерства оборони України інформацію, чи призначалась та виплачувалась ОСОБА_3 одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Відповідно до витребуваної інформації, Пенсійний фонд України повідомив про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії ОСОБА_3 за період 30.10.2024 по 30.11.2025 становить 70903,87 грн.

Тобто, як вбачається з наданих довідок про доходи, після отримання поранення у позивача не істотно зменшилася сума доходу.

Відповідно до висновку від 27 листопада 2025 року за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачення аліментів одержувач аліментів забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку (на кожну дитину).

Відповідно до акту №673 від 24.11.2025 обстеження умов проживання, умови проживання дітей відповідають санітарно-гігієнічним нормам та забезпечують базові потреби дітей. Фактичне забезпечення потреб дитини (одяг, харчування, розвиток) свідчить про те, що аліментні кошти використовуються за цільовим призначенням.

Відповідно до долучених представником відповідача доказів, ОСОБА_4 орендує квартиру, де вона мешкає разом зі дітьми. Відповідно до договору оренди від 01.10.2025 орендна плата за квартиру становить 12000,00 грн на місяць.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 31.12.2024 заборгованість позивача зі сплати аліментів становить 26341,00 грн на утримання спільних дітей з відповідачем. Розмір аліментів виплачених позивачем на користь відповідача на утримання дітей за 2024 рік становить 219482,22 грн

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно положеньст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України, передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Отже, з аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Враховуючи зміст ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Наведені норми свідчать, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

В постанові від 14.12.2022 по справі № 727/1599/22 Верховний Суд дійшов висновку, що статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна стану здоров`я як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки після отримання поранення він проходить лікування, на яке потрібні кошти. У зв`язку з чим він не має можливості виплачувати аліменти на утримання дитини у раніше визначеному розмірі.

Надані позивачем докази дають суду підстави вважати, що з часу ухвалення рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у платника аліментів, змінилися умови, а саме, погіршився стан його здоров`я у зв`язку із пораненням, після якого він потребує лікування.

Ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, суд повинен виходити також з інтересів дитини, на утримання якої сплачуються зазначені аліменти.

Суд вважає, що з урахуванням погіршення стану здоров`я ОСОБА_3 у зв`язку з отриманням поранення, необхідністю проходження лікування, справедливим буде зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/4 частину.

Також суд зауважує, що утримувати дитину мають двоє батьків.

Заперечення представника відповідачки про те, що немає підстав для зменшення розміру аліментів через те, що на цей час аліменти становлять єдине стабільне джерело доходу відповідачки, що надходить безпосередньо на забезпечення потреб дітей, суд відхиляє з огляду на таке.

Законодавець врегулював участь батьків у додаткових витратах на дитину.

Так, згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У даному випадку рішення суду про зменшення розміру аліментів з 1/3 частини доходів позивача до 1/4 частини доходів позивача не буде значно звужувати права дітей на належне утримання, адже 1/4 частина від доходів позивача значно перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дітей, яку мінімально мав би надавати позивач.

Підсумовуючи, суд прийшов до переконання що зміни, які відбулися у житті платника аліментів, дійсно є підставами для зменшення розміру аліментів до 1/4 частки його заробітку, тому позов підлягає частковому задоволенню.

За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме, з часу набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_4 (адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа: Пирятинський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: вул. Героїв Майдану,2, м.Пирятин, Лубенський район, Полтавська область, ) про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що був стягнутий з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2022 по справі 361/4773/22.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 12 лютого 2026 року.

Суддя Т. М. Василюк