Провадження №2-о/748/19/26
У Х В А Л А

про закриття провадження по справі

11 лютого 2026 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Костюкової Т.В.

з участю секретаря судового засідання - Гофрик К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду міста Чернігова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт її постійного та безперервного проживання в с. Пакуль Чернігівського району Чернігівської області в період з 26.04.1986 року по теперішній час.

26 листопада 2025 року до Чернігівського районного суду Чернігівської області за правилами статті 31 ЦПК України із Деснянського районного суду міста Чернігова було передано справу за вищезазначеним позовом.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 справа № 620/3589/21, що набрало законної сили позовні вимоги заявниці задоволено повністю та було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити їй з 02.10.2020 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік). Але пенсійний фонд припинив з 01.01.2025 року виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення. Вона неодноразово зверталась до пенсійного фонду про щоб указали причини припинення виплат, із відповіді пенсійного фонду вбачається що їй не здійснюють виплату оскільки у Єдиному державному демографічному реєстрі , відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання заявника у період після 01.01.1993 р так вона була зареєстрована згідно документу що посвідчує її особу в с. Пакуль з 20.07.2000року . Разом зх тим заявниця вказує, що постійно проживала в зоні гарантованого добровільного відселення адже народилася в с. Пакуль , з 26.04.1986 року і по даний час проживає у с. Пакуль, що підтверджується довідкою № 593 від 14.10.2025, виданої Михайло-Коцюбинською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області, Пакульським старостинським округом , яка видана на підставі записів в по господарських книгах за 1986-1996р.р., 2000-2025 pp., та акту обстеження від 13.10.2025року . Крім того заявниця зареєстрована та постійно проживала за адресами: АДРЕСА_1 , з 26.04.1986 р. по 12.11 1996 p та АДРЕСА_1 , з 12.11.1996 р. По 20.07.2000 p., була не зареєстрована але фактично постійно проживала в с. Пакуль. В подальшому з 20.07.2000 р. по теперішній час зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на території, яка зазнала радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильній АЕС, відноситься до третьої зони/зони гарантованого добровільного відслонення внаслідок аварії на ЧАЕС, згідно з Постановою КМУ № 106 від 23.07.1991 р. Згідно Акту обстеження місця фактичного проживання від 13.10.2025 підтверджено її фактичне безперервне проживання у с. Пакуль. Вказує, що 27.12.1986 р. вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстровано 27.12.1986 р. Пакульською сільською радою Чернігівського району, Чернігівської області, актовий запис № 20. Відтак вона змінила своє дівоче прізвище з " ОСОБА_3 " на прізвище чоловіка « ОСОБА_3 ». Вона зробила заміну документу, що посвідчує її особу , тому даних ні в неї ні в сільраді не залишилось, які б підтверджували місце її реєстрації.. В новому документі, що посвідчує її особу є примітка про місце її реєстрацію з дня заміни паспортного документу. Відповідно до трудової книжки вона працювала з 07.08.1981 по 04.09.2013 на різних посадах відділення зв`язку с.Пакуль Чернігівського району. Робочим місцем її було с. Пакуль, де вона проживала та працювала. Отже всі подані докази, безперечно підтверджують факт її проживання в с. Пакуль на постійній та безперервній основі Заявниця вказує, що має посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, яке також підтверджує факт її проживання на території зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року не менше 3 років. Встановлення факту її постійного та безперервного проживання в селі Пакуль Чернігівського району Чернігівської області в період з 26.04.1986 року по да ний час їй необхідне для подальшого отримання пільг.

Чернігівський районний суд Чернігівської області ухвалою від 28 листопада 2025 року призначив справу до судового розгляду .

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує з підстав, які в ній викладені, просила суд їх задовольнити ( а.с 55)

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без участі представника управління ( а.с 57)

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків

З матеріалів справи встановлено, що заявник ОСОБА_5 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 3 ), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 01.12.2004 року Чернігівською обласною державною адміністрацією ( а.с 29)

Встановлення факту її проживання з 26.04.1986 року по даний час у с. Пакуль Чернігівського району Чернігівської області на території, що віднесена до зони гарантованого добровільного відселення, необхідне їй для отримання доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом за № 6019-5284/В-02/8-2500/25 заявниці було роз`яснено, що виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) населення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями - Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2024 за №1524 "Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення" (зі змінами) у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) населення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік, у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин:

особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;

у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби (далі - реєстр) відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року. Ця постанова набрала чинності з 1 січня 2025 року.

Відповідно до відомостей з управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.07.2000 ( а.с 43 зворот.), з 01.01.2025 їй проведено перерахунок пенсії щодо зміни права на встановлення доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення.

Зміст заяви ОСОБА_1 свідчить про те, що встановлення факту постійного проживання протягом періоду з 26.04.1986 року по час звернення до суду їй необхідне для реалізації права на пільги, передбачені Законом України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Населений пункт с. Пакуль відповідно до постанови КМУ від 23.07.1991 року № 106 віднесено до третьої зони/зони гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2025 № 263 "Деякі питання визначення порядку внесення відомостей про місце проживання особи у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення для отримання відповідних доплат" у разі відсутності в Єдиному державному демографічному реєстрі та відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відомостей про місце проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року особа може звернутися до органу реєстрації, надавиш документи, які підтверджують реєстрацію її місця проживання (паспорт громадянина України у вигляді книжечки та/або будинкова книга), для внесення таких відомостей до реєстру відповідної територіальної громади з подальшим їх переданням до відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби та Єдиного державного демографічного реєстру

У разі відсутності в особи документів, які підтверджують реєстрацію її місця проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 р. до 1 січня 1993 р. (паспорт громадянина України у вигляді книжечки та/або будинкова книга), особа може звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України за отриманням сканованих копій паспорта громадянина України у вигляді книжечки (у разі їх наявності в матеріалах пенсійної справи) з метою подання таких сканованих копій до відповідного органу реєстрації для внесення відомостей про період реєстрації до реєстру територіальної громади з подальшим їх переданням до відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби та Єдиного державного демографічного реєстру.

В заяві ОСОБА_1 зазначила, що зверталася до Пакульського старостинського округу щодо внесення даних до ЄДДР інформації щодо місця її проживання, однак їй було роз`яснено, що органи місцевого самоврядування не є розпорядниками вказаного реєстру.

Разом з тим, суд зауважує, що доказів звернення ні до Пакульського старостинського округу , ні до Михайло-Коцюбинської селищної ради, яка є юридичної особою та в структуру, якої входить с. Пакуль ОСОБА_1 не надала.

Відповідно до положень частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 351 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом статті 15 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають на забруднених територіях, є довідка про період проживання на цих територіях. Видача довідок про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення здійснюється органами місцевого самоврядування.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архіві тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №569/7589/17 зазначено, що, вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до суду

Пунктом 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №551 від 11 липня 2018 року, передбачено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян. Утворених уповноваженими органами ( далі- регіональні комісії).

Рішення про відмову у видачі посвідчення може бути оскаржено у судовому порядку.

Отже, чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту постійного проживання на територіях радіоактивного забруднення, який надає право на передбачені законом пільги.

Перелік підвідомчих суду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, наведений у частині першій статті 315 ЦПК України. Встановлення факту проживання особи на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, до цього переліку не віднесено.

Та обставина, що у частині другій статті 315 ЦПК України законодавець зазначив про можливість встановлення в судовому порядку також й інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не свідчить про те, що суд вправі встановлювати факт проживання особи на території, яка зазнала радіоактивного забруднення, адже для встановлення такого факту існує інший, позасудовий порядок.

Таким чином, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 569/7589/17 (провадження № 14-560цс18) за заявою про встановлення факту проживання заявника на території зони гарантованого добровільного відселення, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, зроблено висновок про те, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту постійного проживання на територіях радіоактивного забруднення, який надає право на передбачені законом пільги. Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії на пільгових умовах передбачає і встановлення органом Пенсійного фонду України відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення пенсії підлягає оскарженню у встановленому законом

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме проживання на території с. Пакуль Чернігівського району Чернігівської області, гарантованого добровільного відселення, заявниця зазначила, що встановлення цього факту потрібне їй для отримання пільг відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд встановив що законом передбачено позасудовий порядок установлення юридичного факту, про який просить заявниця; заявниця має можливість одержати документ, що засвідчує цей факт, звернувшись до органів державної влади та органів місцевого самоврядування. За таких обставин заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Велика Палата Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 вказано, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09 серпня 2024 року у справі № 539/5295/23 (провадження № 61-7455св24), в якій визначено, що в разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню у позасудовому порядку, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і суди насамперед перевіряють, чи відповідає оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним частиною другою статті другої КАС України, а відповідач в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 КАС України повинен довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності.

У постанові від 10 квітня 2019 року у цивільній справі № 162/760/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків про те, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, крім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання у зазначений нею період на території, що віднесена до зони гарантованого добровільного відселення, для отримання доплати до пенсії, не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки законом, по-перше, визначено інший порядок встановлення такого факту та, крім того, визначено порядок захисту права особи на отримання відповідної доплати шляхом оскарження дій (бездіяльності) відповідного органу, який є суб`єктом владних повноважень, у порядку адміністративного судочинства, а тому, беручи до уваги, що провадження у справі вже відкрито, таке провадження підлягає закриттю.

Одночасно, суд роз`яснює заявниці ОСОБА_1 , що вона має право звернутися за захистом своїх прав до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 260, 261 ЦПК України, суд

постановив:

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутися за захистом своїх прав до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом у порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В.Костюкова