УХВАЛА

10 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 758/3716/20

провадження № 61-1174ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Курсор-Авто», в інтересах якого діє адвокат Опря Наталія Леонідівна, на рішення Подільського районного суду міста Києва від 09 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року у справі за позовом Київської міської ради до ОСОБА_1 , державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дворака Руслана Володимировича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольги Вікторівни, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Романа Олеговича, третя особа - Гаражний автокооператив «Вікторія» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права приватної власності, припинення права власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2026 року засобами поштового зв`язку представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Курсор-Авто» (далі - ТОВ «Курсор-Авто») - адвокат Опря Н. Л. подала касаційну скаргу на рішення Подільського районного суду міста Києва від 09 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року у справі № 758/3716/20.

За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

І. Щодо строку на касаційне оскарження

Відповідно до положень статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо

в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється

з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Курсор-Авто» залишено без задоволення, а рішення Подільського районного суду міста Києва від 09 квітня 2025 року про часткове задоволення позову - залишено без змін.

Заявник вважає, що строк на касаційне оскарження ним не пропущений, оскільки повний текст оскарженої постанови апеляційного суду отримано засобами електронного зв`язку 25 грудня 2025 року.

Водночас стаття 390 ЦПК України розмежовує дату (день) складання повного судового рішення і дату (день) вручення учаснику справи повного судового рішення.

Вказані дати можуть бути відмінні одна від одної, і день вручення учаснику справи повного судового рішення (навіть у разі доставлення до електронного кабінету в підсистемі Електронний суд) не обов`язково і не завжди є днем складання повного судового рішення.

Різним є і процесуальний механізм дії строку на касаційне оскарження залежно від вказаних строків, а саме:

- у випадку подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення строк на касаційне оскарження вважається непропущеним і учаснику справи непотрібно подавати клопотання (заяву) про поновлення цього строку;

- у випадку подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного судового рішення, строк на касаційне оскарження вважається пропущеним, однак учасник справи в силу закону має право на поновлення такого строк за умови подання відповідного клопотання (заяви).

Таким чином законодавець у частині другій статті 390 ЦПК України вказав на поважну причину пропуску строку на касаційне оскарження, яка є підставою для поновлення цього строку.

При цьому треба враховувати, що за змістом частини першої статті 127 ЦПК України поновлення пропущеного процесуального строку встановленого законом відбувається не з ініціативи суду, а за заявою учасника справи.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що постанова Київського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року у справі

№ 758/3716/20 не містить вказівки на те, що дата складання її повного тексту є відмінною від дати її ухвалення, а отже касаційна скарга подана 24 січня

2026 року з пропуском строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

За таких обставин заявник має подати заяву (клопотання) про поновлення пропущеного строку встановленого законом.

Відповідно до положень частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

ІІ. Щодо сплати судового збору

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги до касаційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 09 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду

від 13 листопада 2025 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дворака Р. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 квітня 2016 року № 29373156 на об`єкт нерухомого майна, що розташований на земельній ділянці, обліковий код: 91:066:0005, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 за ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 квітня 2021 року № 57672585 на об`єкт нерухомого майна, що розташований на земельній ділянці, обліковий код: 91:066:0005, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 85 за ОСОБА_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржені судові рішення, ухваливши нове - про відмову в позові.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги юридичною особою на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

Відповідно до положень частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить з 1 січня 2020 року - 2 102 гривні.

Таким чином, розмір судового збору за подану касаційну скаргу становить 8 408 грн ((2 102 грн х 2) х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

1) подання заяви (клопотання) про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження;

2) надання документу про сплату судового збору в сумі 8 408 грн.

Також Верховний Суд звертає увагу, що у касаційній скарзі, яка підписана адвокатом Опрею Н. Л., відсутні відомості (РНОКПП) необхідні для ідентифікації адвоката в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 127, 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Курсор-Авто», в інтересах якого діє адвокат Опря Наталія Леонідівна, на рішення Подільського районного суду міста Києва від 09 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року у справі № 758/3716/20 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «Курсор-Авто» копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала, а у разі, якщо не буде подана заява про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович