Провадження №2/447/547/26
Справа №443/2022/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

09.02.2026 Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Друзюк М.М.,

секретаря судового засідання Іськів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

за участі: позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

встановив:

Стислий виклад обставин справи.

Позивачка подала до суду позов до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача 1/2 частини додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 34 401,49 грн, що викликані особливими обставинами, проживання дочки за місцем її навчання, її медичним обстеженням, лікуванням та придбанням одягу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її колишній чоловік, шлюб з яким розірвано рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 13.05.2024 у цивільній справі № 443/640/24.

Під час перебування в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розлучення неповнолітні діти проживають разом з позивачкою. Донька - ОСОБА_4 , навчається в Закладі професійної освіти «Львівський професійний коледж моделювання і ресторанної справи» на 1 курсі денної форми навчання та з 01.10.2025 винаймає для проживання житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вартість оренди якого становить 4 000 грн на місяць та витрати на комунальні послуги 1 000 грн. Навчання закінчує 29.12.2028 і перебуває на неповному державному забезпеченні.

Позивачка зазначила, що 14.06.2024 зареєструвала шлюб і її сім`я проживає в орендованій квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки житла, що належить їй чи неповнолітнім дітям на праві приватної власності немає.

Згідно з судовим наказом Жидачівського районного суду Львівської області від 04.07.2024 у справі № 443/1150/24, на утримання неповнолітніх дітей відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.07.2024 до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що в середньому становить 5 132,82 грн на двох дітей та 2 566,41 грн на одну дитину. Проте, як зазначає позивачка, цих коштів не вистачає на доїзд дитини до місця навчання, проживання в місті Львові, харчування, придбання одягу, письмових приладь та інше. Доходи позивачки, яка працює завідувачем аптечного пункту в м. Жидачів з середнім заробітком в сумі 18 000 грн., не забезпечують нормальне функціонування дитини, задоволення її необхідних та елементарних потреб. Окрім викладеного, у дочки є проблеми зі здоров`ям, її лікування потребує вкладення грошових коштів, відтак позивачкою понесено додаткові витрати на медичне обстеження та лікування дочки в розмірі 6 352,98 грн. Крім цього, позивачкою було придбано для дочки одяг, вартість якого становить 2 450 грн.

Таким чином, позивачкою понесені додаткові витрати у розмірі 68 802,98 грн, 1/2 частина додаткових витрат, яку відповідач зобов`язаний їй повернути, становить 34 401,49 грн., відтак просить суд задовольнити позов.

Процесуальні дії у справи.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 19.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі

На адресу Жидачівського районного суду Львівської області 09.12.2025 надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_3 , в якому просить позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 1/2 частини понесених позивачкою витрат на медичні обстеження, консультації та придбання медикаментів для лікування дочки, що становить 3 176,49 грн та витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У задоволенні стягнення додаткових витрат, які складаються 1/2 частини вартості найму квартири у м. Львів з комунальними послугами за рік часу (30 000 грн) та 1/2 частини витрат на придбання одягу для дочки (1 225 грн) відмовити. В обґрунтування зазначив, що дочка з 01.09.2025 навчається на І курсі денної форми навчання закладу професійної освіти «Львівський професійний коледж моделювання і ресторанної справи» та перебуває на неповному державному забезпеченні, однак вказаний навчальний заклад надає своїм студентам можливість проживання в гуртожитку, де дочка проживала протягом вересня 2025 року, однак у подальшому без вагомих причин не захотіла проживати в гуртожитку та при цьому позивачка із відповідачем не погоджувала необхідність проживання дочки в орендованій квартирі. Щодо стягнення додаткових витрат на придбання одягу, вважає, що вони не є такими доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину в розумінні ст.185 СК України, а тому правові підстави для їх стягнення відсутні, так як саме по собі навчання дитини у навчальному закладі не може безумовно свідчити, що витрати, пов`язані з навчанням у ньому викликані особливими обставинами.

На виконання розпорядження Жидачівського районного суду Львівської області про передачу справи, відповідно до п.2 ч.1 ст.31 ЦПК України, справу передано Миколаївському районному суду Львівської області.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з наведених у ньому підстав.

В судовому засіданні відповідач просив позовні вимоги задовольнити частково, визнає позов в частині стягнення додаткових витрат, що стосуються медичного обстеження, консультацій, придбання медикаментів та одягу. Щодо додаткових витрат, пов`язаних в орендою квартири та сплатою комунальних платежів заперечує, просить в позові в цій частині відмовити. Відповідач зазначив, що аліменти обраховуються бухгалтерією ПП «Альянс Парк», де він працює, відтак ним не допускається заборгованості по сплаті аліментів.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 13.05.2024 у справі № 443/640/24 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.06.2010, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.05.2013, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Актом фактичного місця проживання громадян від 03.07.2024, складеного комісією в складі посадових осіб Жидачівської міської ради Львівської області, встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_6 (чоловік), ОСОБА_7 (син чоловіка) фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з договором оренди квартири у приватної особи від 01.10.2025, укладеного між ОСОБА_8 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар), орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове користування квартиру, що є об`єктом оренди і знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Квартира надається орендареві для проживання в ній під час навчання. Термін дії договору з 01.10.2025 до 01.10.2026.

Відповідно до довідки №633 від 17.09.2025, ОСОБА_4 навчається в Закладі професійної освіти «Львівський професійний коледж моделювання і ресторанної справи» на І курсі, денної форми навчання, ІІІ рівень акредитації, група №111-112. Термін навчання на освітньому рівні «кваліфікований робітник» з 01.09.2025 до 29.12.2028 і перебуває на неповному державному забезпеченні.

Згідно з судовим наказом Жидачівського районного суду Львівської області від 04.07.2024 у справі №443/1150/24, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.07.2024 до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до довідки про доходи №607 від 07.10.2025, виданої ТОВ «Декада-2000», загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з квітня 2025 року до вересня 2025 року, без врахування аліментів становить 138 682,80 коп.

Згідно з актом про надані медичні послуги №311360 від 07.01.2025, ОСОБА_4 була надана консультація дерматолога (первинна) та консультація ортопеда-травматолога (первинна) вартістю 1 200 грн.

Згідно з актом про надані медичні послуги №316745 від 16.01.2025, ОСОБА_4 була надана консультація ортопеда-травматолога (повторна) вартістю 550 грн.

Згідно з консультативного висновку дитячого хірурга від 07.01.2025, ОСОБА_4 встановлено дяагноз М41.14 ювенільний ідіопатичний сколіоз, грудний відділ.

Згідно з консультативного висновку дерматолога від 07.01.2025, ОСОБА_4 встановлено діагноз В36.0 висівкоподібний лишай, L70.0 вугри звичайні.

Як вбачається з доданих до позовної заяви фіскальних чеків, позивачка купувала ліки, одяг на загальну суму 5 620,38 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості державного виконавця по аліментах від 11.11.2025, боржником сплачено 64 963,26 грн за період з липня 2024 року по жовтень 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Враховуючи заяву відповідача про визнання позову в порядку ст. 206 ЦПК України про стягнення з відповідача 1/2 частини додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині вартості медичних обстежень, придбання медикаментів, одягу для доньки, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивачки 4 401,49 грн.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на оренду квартири в м. Львові 30 000 грн. (1/2 від 60 000 грн.), суд зазначає наступне.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Положеннями статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Встановлено, що у сторін є спільні діти і сторони мають рівні обов`язки з їх утримання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, та вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що, дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Тобто, факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

З наданих позивачкою доказів (договору оренди квартири від 01.10.2025) та відповідних обґрунтувань про непридатність кімнати в гуртожитку, яка надається навчальним закладом для проживання, суд не вбачає, що витрати за оренду квартири за період з 01.10.2025 по 01.10.2026 у розмірі 60 000 грн. викликані особливими як позитивними так і негативними фактами самої дитини, тобто не є суб`єктивними, а відтак позов в частині стягнення половини вартості оренди за квартиру як додаткових витрат на утримання дитини задоволенню не підлягає.

При цьому, суд зазначає, що доказів на підтвердження здійснення оплати вартості оренди квартири позивачка не надала.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в свою чергу належать на професійну правничу допомогу.

Оскільки суд дійшов переконання про часткове задоволення позовних вимог, відтак і судові витрати понесені відповідачем слід розраховувати відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 141, 150, 180, 185, 196 СК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 4 401 (чотири тисячі одну) грн 49 (сорок дев`ять) коп.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн 80 (вісімдесят) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 154 (сто п`ятдесят) грн 91 (дев`яносто один) коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне ім`я сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Друзюк М. М.