РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/6006/25

провадження у справі № 2/0285/663/26

27 січня 2026 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Сташків Т. Г.

за секретаря судового засідання Матвіюк Т. М.,

учасники справи: представник позивача Столітній М. М., відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ :

29.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст капітал») звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 26 059,20 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 10 984,80 грн заборгованість за відсотками перед первісним кредитором; 9074,40 грн заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» за 76 календарних днів; стягнути з відповідача 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору та 10 000,00 на відшкодування професійної правничої допомоги. Також просив зобов`язати посадову особу органу, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати та 3 % річних відповідно до ст. 265 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до моменту повного виконання.

В обґрунтування позову зазначає, що між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 17.08.2023 укладено договір № 6972300 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав від товариства грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 6 000,00 грн на строк 360 днів, тобто до 11.08.2024, зі сплатою процентів за денною процентною ставкою у розмірі 1,99%. Отримавши кошти від фінансової компанії, останній своїх зобов`язань не виконав і тому утворилась заборгованість зі сплати основної суми боргу та відсотків. Відповідно до договору факторингу від 27.05.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором. Оскільки строк договору кредиту на момент переходу права вимоги до позивача не закінчився, ним нараховано заборгованість за відсотками у розмірі 1,99 % за день за 76 календарних днів. Тому відповідач має заборгованість за договором № 6972300 від 17.08.2023 у розмірі 26 059,20 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 10 984,80 грн заборгованість за відсотками перед первісним кредитором; 9074,40 грн заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» за 76 календарних днів. У добровільному порядку відповідач не погашає заборгованість, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом.

30.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 30.10.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ КБ Приватбанк щодо належності відповідачу платіжної картки та проведення нею фінансових операцій.

Представник позивача у заяві просив судове засідання провести без його присутності, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач у заяві позовні вимоги не визнав повністю, просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що він проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22.06.2024 та користується пільгами як інвалід армії 3-ї групи (а. с. 100-105).

Сторони в судове засідання 27.01.2026 не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, тому суд згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи викладене вище відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне.

Між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 17.08.2023 укладено договір № 6972300 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав від товариства грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 6 000,00 грн зі сплатою 1,99% у день за користування кредитними коштами, на строк 360 днів, тобто до 11.08.2024. Кошти надані відповідачу у безготівковій формі на банківський рахунок клієнта з реквізитами НОМЕР_1 (а. с. 80-85).

Вказаний договір був укладений в електронній формі шляхом проставлення одноразового електронного підпису з одноразовим ідентифікатором з боку відповідача.

Також накладанням електронного підпису відповідач підтвердив ознайомлення з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором кредиту.

Відповідно до повідомлення ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 29.05.2024 на виконання договору про переказ коштів від 08.07.2020, укладеного між ТОВ ««Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Контрактовий дім» останнім 17.08.2023 о 11:21 успішно перераховано кошти у розмірі 6000,00 грн на платіжну картку клієнта номер НОМЕР_1 (а.с. 47).

АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів надав інформацію, що банківська картка № НОМЕР_2 була емітована банком на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , а також згідно з випискою із вказаного рахунку 17.08.2023 на вказану картку здійснено переказ коштів у сумі 6000,00 грн (а.с. 106-108).

Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості), наданому ТОВ «Авентус Україна», станом на 17.11.2023 заборгованість ОСОБА_1 за договором № 6972300 від 17.08.2023 становить 16 984,80 грн, з яких 6000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 10 984,80 грн заборгованість за відсотками (а. с. ).

Також 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яка 25.11.2024 змінила найменування на ТОВ «ФК «Фінтраст капітал», укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 44, 54-62).

До договору долучено Акт прийому-передачі реєстру боржників від 27.05.2024 та витяг з реєстру боржників, де зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 за договором № 6972300 становить 16 984,80 грн, копії платіжних інструкцій про перерахування коштів ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» на користь ТОВ «Авентус Україна» на виконання договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 (а. с. 16-18, 73).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «ФК «Фінтраст капітал», за 76 календарних днів за період з 28.05.2024 до 11.08.2024 заборгованість ОСОБА_1 за відсотками за вказаним договором становить 9074,40 грн (а.с. 29).

При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить до висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Договір № 6972300 від 18.07.2023 укладений між первісним позикодавцем та ОСОБА_1 у електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо.

Позивачем доведено факт отримання відповідачем суми кредиту у розмірі 6000,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 29.05.2024 та інформацією від АТ КБ «Приватбанк», отриманої в порядку витребування доказів по справі, щодо належності банківської картки відповідачу, її точного номеру та випискою про рух коштів за вказаним рахунком.

Долучені позивачем до матеріалів справи письмові докази: копії договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024, Акту прийому-передачі реєстру боржників від 27.05.2024 та витягу з реєстру боржників, копії платіжних інструкцій про перерахування коштів ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» на користь ТОВ «Авентус Україна» на виконання договору факторингу від 27.05.2024 доводять право вимоги позивача до відповідача за договором № 6972300 від 18.07.2023.

Також позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, внаслідок чого станом на 17.11.2023 утворилася заборгованість за відсотками перед первісним кредитодавцем у розмірі 10 984,80 грн.

Проте позивачем не надано доказів на підтвердження правомірності вимог про стягнення відсотків у розмірі 9074,40 грн, які були нараховані ним після відступлення права вимоги за спірним кредитом.

Відсотки позивачем нараховані у межах дії строку кредиту, тобто до 11.08.2024, проте ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» проігноровано вимоги Закону України Про споживче кредитування щодо максимального розміру денної ставки у споживчому кредиті.

Частиною 5 ст. 8 Закону України Про споживче кредитування встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті не може перевищувати 1 %.

Згідно з п. 17 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Оскільки Закон набрав чинності 24.12.2023, тому за період з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року - 1,5 %, а за період з 20 серпня 2024 року - 1 %.

Відтак розрахунок заборгованості за відсотками за період з 28.05.2024 до 11.08.2024 виходячи з денної відсоткової ставки 1,99 % прямо суперечить вимогам закону, тому вказана умова договору, хоч і погоджена сторонами, не підлягає застосуванню.

За вказаний період (76 календарних днів) виходячи із максимальної денної процентної ставки слід стягнути 6 840,00 грн (6000 х 1,5% х 76).

За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Підстав для зобов`язання посадової особи органу, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати та 3 % річних відповідно до ст. 265 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до моменту повного виконання судом не встановлено.

У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення ОСОБА_1 є інвалідом армії 3-ї групи та має пільги по сплаті судового збору згідно з п. 8 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України 2214,70 грн судового збору слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, заявки № 11439 від 22.09.2025 на виконання доручення, акту № 11439 прийому-передачі виконаних робіт від 20.10.2025 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 на суму 10 000,00 грн, копію заявки на виконання доручення №7850 від 10.12.2024, (а.с. 13-14, 30, 70-72, 76-77).

Виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та зважаючи на фінансовий стан обох сторін, враховуючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, без присутності учасників справи, кількість процесуальних документів, виготовлених представником при поданні позову, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 60, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» заборгованість за кредитним договором № 6972300 від 17.08.2023 у розмірі 23 824,80 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 10 984,80 грн заборгованість за відсотками перед первісним кредитором; 6840,00 грн заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» за 76 календарних днів.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» 3 000 витрат на професійну правничу допомогу.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 2214,70 грн судового збору.

ішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення 27 січня 2026 року.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2; );

відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Тетяна СТАШКІВ