Провадження № 2/750/710/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

суддіСупруна О.П.,
секретар Щибря Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 750/15955/25 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в :

21.11.2025 АТ «Перший Український Міжнародний Банк» через систему «Електронний суд» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 30 680,72 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов Заяви №09 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 26.07.2023 та Заяви № на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 23.01.2024.

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ухвалою від 24.11.2025 справу прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 11.02.2026.

09.02.2026 на адресу суду надійшов відзив відповідача, у якому він просить відмовити в позові в частині стягнення комісії в розмірі 7 654,40 грн, посилаючись на нікчемність умов договору про її нарахування.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, просили розглядати справу за їхньої відсутності.

За правилом частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 26.07.2023 АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір у формі Заяви № 09 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.21-22).

Відповідно до умов указаного договору АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_1 відкриває поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надає кредитну карту. Номер кредитної карти миттєвого випуску (не персоніфікованої) НОМЕР_2 . Банком установлений поточний рахунок відповідачу у гривнях, відкритий за його Заявою та кредитний ліміт у сумі 7 000,00 грн. Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців із дня надання кредитного ліміту.

Зі спливом указаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО.

Стандартна процентна ставка складає 35,88 % річних. Реальна процентна ставка складає 42,36% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісія, інші платежі) 12 229,00 грн.

Із публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.24-30), та паспорта споживчого кредиту, убачається, що в ньому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту тощо (а.с. 23).

Також, із довідки про збільшення кредитного ліміту за договором №09 від 26.07.2023 установлено, що кредитний ліміт на картковому рахунку відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 станом на 26.07.2023 становив 7 000,00 грн (а.с. 33).

Отже, сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору.

Із матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що АТ «ПУМБ» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 7 000,00 грн, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту (а.с. 33).

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у результаті чого утворилась заборгованість.

23.04.2024 АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір у формі Заяви № про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.18-19), відповідно до пунктів 2 - 4 якого цільове призначення кредиту загальні споживчі цілі, сума 15 000,00 грн, строк 24 місяці.

Згідно з пунктами 5 та 6 договору розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, розмір процентної ставки 0,010 % річних.

Заява № на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб містить електронний підпис відповідача (а.с.19).

Підписуючи Заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач беззастережно підтвердив, що ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодний, зокрема з умовами ДКБО щодо надання права Банку на здійснення договірного списання (зокрема і пов`язаних між собою платіжних операцій) з усіх відкритих в Банку рахунків здійснення платіжних операцій згідно до умов ДКБО.

Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту тощо (а.с. 20 зворот).

Окрім цього, відповідачем також підписано графік платежів та обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 19 зворот - 20).

Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, які відповідач у строки, визначені договором № від 23.01.2024, не виконав.

Стаття 525 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини першої статті 526, частини першої статті 527 та частини першої статті 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до вимог частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Ураховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

На підтвердження виконання кредитного договору № від 23.01.2024 позивачем надано платіжну інструкцію №TR.75355098.161705.25578 від 23.01.2024, із якої вбачається, що АТ «ПУМБ» здійснило переказ коштів в сумі 15 000,00 грн відповідачу ОСОБА_1 , 23.01.2024 на картковий рахунок НОМЕР_3 , призначення платежу: надання кредитних коштів за договором № від 23.01.2024 за позикою ОСОБА_1 (а.с. 33 зворот).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, який узгоджується з випискою по рахунку відповідача (а.с. 37-39) убачається, що станом на 04.08.2025 заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором №09 від 26.07.2023 становить 8 024,83 грн, із яких: заборгованість за кредитом 5 664,78 грн, заборгованості за відсотками 2 360,05 грн (а.с. 35 зворот - 36).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, який узгоджується з випискою по рахунку відповідача (а.с. 37-39) убачається, що станом на 04.08.2025 заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором № від 23.01.2024 становить 22 655,87 грн, із яких: заборгованість за кредитом 15 000,00 грн, за відсотками 1,49 грн, за комісією 7 654,40 грн (а.с. 34 зворот - 35).

Із метою досудового врегулювання спору, позивач на адресу відповідача направив письмову вимогу (повідомлення) від 05.08.2025 №КНО-44.2.1/1345 із вимогою погасити заборгованість за кредитними договорами не пізніше 30 календарних днів із дня отримання цього повідомлення, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів) (а.с. 30 зворот - 32).

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ураховуючи встановлені вище обставини, суд зазначає, що оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за кредитним договором №09 від 26.07.2023 та кредитним договором № від 23.01.2024, у позивача виникло обґрунтоване право повернення простроченої частини кредиту.

На цій підставі суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором №09 від 26.07.2023 станом на 04.08.2025 у загальній сумі 8 024,83 грн, із яких: 5 664,78 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 2 360,05 грн сума заборгованості за процентами, та за кредитним договором № від 23.01.2024 у загальній сумі 22 655,87 грн, із яких: 15 000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 1,49 грн сума заборгованості за процентами.

Вимога позивача про стягнення 7 654,40 грн комісії за кредитним договором № від 23.01.2024 є необґрунтованою з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» (тут і далі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Із урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Суд звертає увагу на те, що в кредитному договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком установлена щомісячна комісія. Також, АТ«ПУМБ» не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення комісії з відповідача в розмірі 7 654,40 грн за договором № від 23.01.2024 є нікчемними та задоволенню не підлягають.

Ураховуючи викладене, суд уважає, що заявлений позов до ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем не доведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за кредитними договорами, які зазначені ним у позові, та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №09 від 26.07.2023 станом на 04.08.2025 у загальній сумі 8 024,83 грн, із яких: 5 664,78 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 2 360,05 грн сума заборгованості за процентами, та за кредитним договором № від 23.01.2024 у загальній сумі 15 001,49 грн, із яких: 15 000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 1,49 грн сума заборгованості за процентами, відмовивши в задоволенні іншої частини вимог про стягнення 7 654,40 грн комісії.

За змістом пункту 2 частини сьомої статті 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення суду також указується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Відповідно до положень частин першої, третьої, четвертої та п`ятої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Суд не знаходить підстав для розстрочення виконання рішення, про що просить відповідач у своєму відзиві, оскільки він не надав достатніх доказів на підтвердження встановлених статтею 435 ЦПК України критеріїв для такої відстрочки, а подані ОСОБА_1 копії документів на німецькій мові без перекладу на українську такими вважатися не можуть.

Тому, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог (75,05%).

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Частково задовольнити позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за Заявою №09 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 26.07.2023 та Заявою № на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 23.01.2024 у розмірі 23 026,32 грн (двадцять три тисячі двадцять шість гривень 32 копійки).

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 1 818,01 грн (одну тисячу вісімсот вісімнадцять гривень 01 копійки) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя