Провадження №2/447/441/26
Справа №447/3922/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

12.02.2026 м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Рябчун А. В.,

секретаря судового засідання - Непопалової М. Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання до 31 грудня 2026 року, у розмірі 1/4 доходу платника аліментів, щомісячно на період навчання або до досягнення ОСОБА_3 23 років.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у неї та відповідача є спільна дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано 13.09.2006. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 ». Надалі післяукладення нового шлюбу вона змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». З 01.09.2021 спільна донька сторін стала студентом біологічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка, навчається на 1 курсі освітнього ступеня «Магістр» денної форми навчання, термін закінчення якого 31 грудня 2026 року. Позивачка стверджує, що навчання доньки пов`язане із систематичним витратами, зокрема, сплатою коштів, пов`язаних із забезпеченням навчального процесу: придбанням спеціальної навчальної літератури, копіюванням та ламінуванням документів, обслуговуванням комп`ютерної техніки, оплатою інтернет-послуг, мобільного зв`язку, тощо, витрати на одяг, взуття, оплату щоденного харчування, транспортні витрати, які позивач, як особа з інвалідністю 3 групи, не в змозі самостійно оплатити. Донька ніде не працює, не має інших джерел доходу, перебуває на утриманні позивачки, та у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач є особою працездатного віку, отримує систематичний щомісячний дохід, фізично здоровий, у такого відсутні причини звільнення від сплати аліментів.

Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 просить суд задовольнити позовні вимоги.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2025 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В.

Відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України судом 08 грудня 2025 року було скеровано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 .

Згідно відповіді № 2101321 від 08.12.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді № 2118620 від 11.12.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 11.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Протокольною ухвалою від 20 січня 2026 року розгляд справи відкладено на 11 лютого 2026 року.

Фактичні обставини справи

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.01.2004 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Відповідно до рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 16.05.2022 року у справі №447/379/22, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 11.02.2022 року, на період її навчання до 30.06.2025 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №006304 серії 12ААД, виданої Львівським обласним центром медико-соціальної експертизи, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є інвалідом 3 групи з дитинства, безтерміново.

Відповідно до довідки №130 від 22.09.2025 року, виданої Львівським національним університетом імені Івана Франка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є студенткою першого курсу освітнього ступеня Магістр денної форми здобуття освіти Біологічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка IV рівня акредитації за спеціальністю Е1 Біологія та біохімія, термін навчання до 31.12.2026 року.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статей 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Відповідно до статті 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно із частиною 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із частиною 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в частині 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до пункту 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14.

У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

В судовому засіданні 11 лютого 2026 року позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні 11 лютого 2026 року визнав позовні вимоги та вказав, що не заперечує сплачувати аліменти на утримання доньки.

Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є студенткою першого курсу освітнього ступеня Магістр денної форми здобуття освіти Біологічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка IV рівня акредитації за спеціальністю Е1 Біологія та біохімія, термін навчання до 31.12.2026 року. Також, ОСОБА_1 оплачує проживання дочки у студентському гуртожитку, оплачує навчання та інші витрати пов`язані з ОСОБА_3 . Позивачка є інвалідом 3 групи з дитинства, джерелом доходу є соціальна пенсія. Відповідач добровільно допомоги дочці не надає, а тому позивач просить позовну заяву задовольнити.

Суд вважає безумовним фактом те, що у зв`язку з навчанням на денній формі для забезпечення належного рівня навчального процесу (необхідність підручників, методичної літератури, канцелярських товарів, одягу тощо) повнолітня дочка потребує матеріальної допомоги.

Отже, суд дійшов переконання, що утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання є обов`язком батьків, а оскільки відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов про стягнення аліментів на час навчання підлягає задоволенню.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується також те, що повнолітня навчається на денній формі навчання, прецевлаштуватися вона не має змоги у зв`язку з навчанням.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням положень статті 182 СК України, а також засад розумності і справедливості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що будуть достатніми для утримання ОСОБА_3 .

За таких обставин вимога про стягнення аліментів на повнолітню дочку підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 79, частини 1 статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 05 грудня 2025 року та в порядку частини 1 статті 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Ураховуючи зазначене, з відповідача ОСОБА_2 на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, на підставі статей 198, 199, 200, 201 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 (однієї чверті) доходу ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 05 грудня 2025 року на період її навчання до 31 грудня 2026 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (однієї тисячі двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Анна Рябчун