Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2026 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

за участі: секретаря судового засідання Лисенко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справуза позовною заявою ОСОБА_1 до Руськополянської об`єднаної територіальної громади, приватного нотаріуса Віріч Інни Петрівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Руськополянської об`єднаної територіальної громади, приватного нотаріуса Віріч І.П. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у якій просить суд:

- визначити додатковий строк для подачі ОСОБА_1 до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць з часу набрання рішенням законної сили.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок по АДРЕСА_1 та інше майно. Позивач та його брат являються спадкоємцями за законом.

07 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Віріч Інною Петрівною було відкрито спадкову справу за заявою ОСОБА_4 , яка являється племінницею позивача, тобто донькою його рідного брата.

Позивач вказує, що у жовтні 2025 року йому повідомили про те щоб він звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, оскільки він був зареєстрований із матір`ю за однією адресою. Однак, 03 жовтня 2025 року на території його домоволодіння сталася пожежа, а саме повістю згоріла господарча будівля і частково будинок, що підтверджується Актом про пожежу, виданого Черкаським районним управлінням цивільного захисту та превентивної діяльності, а тому в цей період в нього не було часу, щоб самостійно приїхати в м. Черкаси, і попасти на прийом до нотаріуса щоб написати заяву про відмову від прийняття спадщини. Після усунення наслідків пожежі позивач зателефонував до нотаріуса, однак йому повідомили, що остання перебуває у відпустці до 20-х чисел жовтня.

25 жовтня 2025 року в результаті падіння з висоти позивач отримав травми грудної клітини та попереку, а саме: забій нижніх відділів грудної клітини та верхніх відділів попереку, та інші травми, що підтверджується випискою первинного обстеження в травматологічне відділення КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 25 жовтня 2025 року.

Після проходження лікування 10 листопада 2025 року позивач зміг приїхати до нотаріуса з метою написання заяви про відмову від прийняття спадщини, однак приватний нотаріус Віріч І.П. відмовила йому у прийнятті заяви, мотивуючи це тим, що він на 3 дні прострочив 6 (шести) місячний термін для прийняття/відмови від спадщини.

Таким чином, позивач вважає, що у нього були об`єктивні обставини того, що він не міг з`явитись до нотаріуса у зв`язку з пожежою його майна, отриманням травми, а також факт того, що в жовтні сама нотаріус перебувала у відпустці.

Позивач стверджує, що він не бажає приймати спадщину після смерті матері, а письмову відмову від прийняття спадщини він не зміг подати з об`єктивних підстав, що від нього не залежали.

Наведені вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подавши 10 лютого 2026 року до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Руськополянської об`єднаної територіальної громади сільський голова Олег Гриценко у судове засідання не з`явився, подавши 22 січня 2026 року до суду заяву про слухання справи у його відсутності, у якій також вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідач - приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П. у судове засідання не з`явилася, подавши 03 лютого 2026 року до суду заяву про слухання справи у її відсутності.

Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачі не скористалися.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності сторін.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги думки учасників справи, викладені ними у поданих до суду письмових заявах, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21 липня 1983 року, виданим повторно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 07 травня 2025 року виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 67.

Із копії довідки виданої виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 1362 від 06 жовтня 2025 року встановлено, що померла ОСОБА_3 , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а також на день смерті з нею були зареєстровані такі особи: син ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , відповідно до положень ст. 1220 Цивільного кодексу України, відкрилася спадщина.

Згідно з відомостями, які надійшли на запит суду від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П., після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу № 132/2025. Додатково нотаріус зазначила, що позивач ОСОБА_1 , фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , оскільки на день її смерті постійно був зареєстрований та проживав з нею.

Також, із відомостей які надійшли на запит суду від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П. встановлено, що із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_4 .

На підтвердження пропуску строку для звернення із заявою про відмову від прийняття спадщини позивач надав до суду акт про пожежу від 03 жовтня 2025 року та виписку обстеження КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 25 жовтня 2025 року.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Положеннями статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Положеннями ч. 1 ст. 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття (частини п`ята-шоста статті 1273 ЦК України).

Водночас законодавством не передбачено визначення додаткового строку для подання заяви про відмову від прийняття спадщини.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 жовтня 2020 року (справа № 132/3826/18) зазначив, що право на відмову від прийняття спадщини існує у спадкоємця лише в межах строку, встановленого для прийняття спадщини, після закінчення якого відмова не допускається і поновлення цього строку законом не передбачено.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 444/2314/17 провадження № 61-17980св21.

Відповідно, твердження позивача про поважність причини пропуску ним строку для звернення до нотаріуса (нотаріальної контори) із заявою про відмову від прийняття спадщини через пожежу та хворобу, які трапилися через чотири місяці після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не можуть бути підставою для задоволення його позовних вимог, а застосування в якості аналогії закону частини третьої статті 1272 ЦК України (за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини) в даному випадку є неправильним застосуванням.

Так, ОСОБА_1 звернувся з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса після закінчення шестимісячного строку, визначеного законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, встановлено можливість визначити додатковий строк саме для подання заяви про прийняття спадщини.

Норми права, яка б встановлювала можливість суду встановлювати додатковий строк для подання заяви про відмову від спадщини - не міститься в ЦК України.

Позивач, окрім права подати заяву про відмову від прийняття спадщини, також має обов`язок вчасно подати її, який ним не виконаний і як наслідок таких дій - є пропуск строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, який унеможливлює прийняття нотаріусом такої заяви.

Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

У статті 8 ЦК України сформульовані правила про аналогію закону та аналогію права, які використовуються для врегулювання цивільних відносин при наявності прогалин. Сутність правил про аналогію закону полягає в такому. Якщо цивільні відносини не врегульовані ЦК України, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами ЦК України, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини.

Ці правила мають універсальний характер, тому що вони розраховані на врегулювання усіх цивільних відносин у разі наявності прогалин у цивільному законодавстві, у тому числі й договірних відносин. Але при цьому треба мати на увазі наступне.

При застосуванні правил про аналогію закону варто, перш за все, з`ясувати характер спірних суспільних відносин, а саме: чи є ці відносини цивільними договірними, чи ні. Якщо спірні цивільні відносини є договірними, прогалина в законодавстві буде мати місце лише тоді, коли у ЦК України, інших актах цивільного законодавства, передбачених статтею 4 ЦК України, а також у договорі, укладеному учасниками цих відносин, відсутньою є норма права, що спрямована на врегулювання зазначених договірних цивільних відносин. Якщо спірні цивільні відносини не є договірними, прогалина в законодавстві буде мати місце тоді, коли у ЦК України, інших актах цивільного законодавства, передбачених статтею 4 ЦК України, відсутньою є норма права, що спрямована на врегулювання спірних відносин.

Для застосування аналогії закону в обох зазначених випадках потрібно віднайти в актах цивільного законодавства правову норму, яка регулює подібні за змістом цивільні відносини.

Отже, під час застосування аналогії закону до врегулювання певних цивільних відносин суд повинен зробити висновок, що ці відносини не врегульовані договором або актами цивільного законодавства, тобто суд повинен був встановити прогалину у регулюванні певних суспільних відносин. Якщо спірні відносини врегульовані договором або актами цивільного законодавства, але з таким правовим регулювання особа не погоджується, відсутні будь-які підстави для застосування аналогії закону або права. Така поведінка дає підстави для висновку про існування наміру обійти чинні приписи акта цивільного законодавства, якими повністю та належно спірні відносини врегульовані.

Слід зазначити, що статус спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, не є тотожним статусу спадкоємця, який бажає відмовився від прийняття спадщини на підставі статей 1273-1275 ЦК України.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Таким чином, право на відмову від прийняття спадщини існує у спадкоємця лише в межах строку, встановленого для прийняття спадщини, після закінчення якого відмова не допускається і поновлення цього строку законом не передбачено.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом прийнято рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати пов`язані із сплатою судового збору покладаються на позивача ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене та керуючись статтями 3-5, 7-13, 17, 19, 43, 49, 76-81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Руськополянської об`єднаної територіальної громади, приватного нотаріуса Віріч Інни Петрівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Судові витрати по справі залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Суддя: В. В. Морозов