Справа № 301/1815/25
Провадження № 22-ц/4806/1115/25
У Х В А Л А

про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги

10 лютого 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду у складі:

головуючого Собослоя Г.Г.

суддів: Джуги С.Д., Мацунича М.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 12 серпня 2025 року у справі №301/1815/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

Відповідачка ОСОБА_1 подала 11.09.2025 (відповідно до дати на штемпелі поштового конверту) апеляційну скаргу на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 12 серпня 2025 року у справі № 301/1815/25.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року подану апеляційну скаргу - залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подачі:

- належно оформленої апеляційної скарги в новій редакції, чітко сформулювавши прохання скарги відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ст. 374 ЦПК України, разом із її копією для іншої сторони у справі;

- документи, що підтверджують сплату судового збору.

Копію зазначеної ухвали цього ж дня направлено скаржниці рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу місця проживання, вказану нею в апеляційній скарзі згідно супровідного листа № 301/1815/25/23732/2025.

Однак, поштове відправлення адресоване скаржниці ОСОБА_1 повернулось до Закарпатського апеляційного суду без вручення з відміткою на поштовому конверті - «адресат відсутній за вказаною адресою».

У зв`язку з наведеним копію ухвали Закарпатського апеляційного суду від 25.09.2025 при супровідному листі № 301/1815/25/28656/2025 від 14.11.2025 надіслано ОСОБА_1 на її електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначену у позовній заяві та довідці від 08.11.2023 (а.с.2, 24)

Відповідно до довідки Закарпатського апеляційного суду документ в електронному вигляді «Бланк без руху» від 22.09.2025 по справі № 301/1815/25 до ставлено до електронної скриньки адресату ІНФОРМАЦІЯ_1 14.11.2025 о 17:26:35.

Відповідно до змісту ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Матеріали справи не містять заяви ОСОБА_1 про зміну свого місця проживання чи місцезнаходження.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Верховний Суд у постанові від 11 червня 2021 у справі №2-6236/11 (провадження №61-6596ск20) зробив правові висновки про те, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Станом на сьогоднішній день, недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуто.

Частиною 2 ст.43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Європейський суд з прав людини досить часто посилається на принцип рівності перед законом і судом у своїх рішеннях, при тому, що засади рівності і змагальності у судовому процесі виведені ним із принципу верховенства права, якому підпорядкована вся Конвенція, та є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року).

Тобто дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

Судом два рази було направлено копію зазначеної ухвали скаржниці - засобами поштового та електронного зв`язку.

Крім того інформація про рух справи та апеляційної скарги наявна на веб-сайті Закарпатського апеляційного суду в загальному доступі, та ухвала про залишення апеляційної скарги без руху опублікована в ЄДРСР.

Відтак, судом вжито усіх можливих заходів щодо направлення ухвали без руху та доведення інформації про таку ухвалу скаржниці, однак така не скористався можливістю вжити заходів для отримання поштового відправлення та ознайомлення з такою ухвалою протягом значного часу, не цікавиться рухом апеляційної скарги, поданою нею понад чотири місяців з моменту звернення до суду (11.09.2025 - згідно з штемпелю на поштовому конверті), не отримує судову кореспонденцію.

Будь-яких відомостей про неможливість у встановлений строк виконання вимог ухвали від скаржниці не надходили.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч.2ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановленихст.356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З врахуванням того, що недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуто, відповідно до ст.ст.185,357 ЦПК України, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути апелянту.

Водночас колегія суддів роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 12 серпня 2025 року у справі №301/1815/25 за позовом Товариства з обмеженою визнати неподаною та повернути скаржниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: