УХВАЛА

11 лютого 2026року

м. Київ

справа № 953/3042/23

провадження № 61-492ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув заяву державного підприємства «Харківська лісова Науково-дослідна станція» про відвід судді Верховного Суду Синельникова Євгена Володимировича у справі за позовом Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Харківської обласної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція», про визнання незаконним та скасування рішень, визнання недійсним правочинів, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою державного підприємства «Харківська лісова Науково-дослідна станція» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2026 року ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Київського районного суду м. Харкова та постанову Апеляційного суду Харківської області, постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між

суддями від 12 січня 2026 року касаційну скаргу передано судді-доповідачу Синельникову Є. В. та визначено суддів, які входять до складу колегії:

Осіяна О. М., Шиповича В. В.

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме: надання документу на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі разом з належними доказами, що підтверджують відповідність розміру судового збору; надання уточненої касаційної скарги із уточненням її прохальної частини; надання доказів надсилання копії касаційної скарги та копій доданих матеріалів відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція» про зменшення розміру судового збору, відстрочення та звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити та продовжено строк для усунення недоліків.

11 лютого 2026року ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція» через систему «Електронний суд» подало заяву про відвід судді Верховного Суду Синельникова Є. В..

Заява ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція» про відвід судді обґрунтована тим, що підприємством було подано клопотання про зменшення судового збору, відстрочення його сплати або звільнення від сплати судового збору у зв`язку з відсутністю фінансової можливості такої сплати. Однак суд відмовив у задоволенні поданого клопотання всупереч рішенням ЄСПЛ від 09 жовтня 2025 у справі «Король та інші проти України», у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 20 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, у справі «Лелас проти Хорватії» віж 20 травня 2010 року, заява № 55555/08. Вказує, що ухвала містить відомості, які не відповідають дійсності, а саме наявність майна та статутного капіталу у розмірі 15 000 000 грн. Посилається на те, що майно підприємства не підлягає використанню у зв`язку з перебуванням останнього у зоні ведення активних бойових дій та частковим знищенням, а статутний капітал підприємства не свідчить про його платоспроможність. Вважає, що розмір судового збору, необхідно обчислювати від суми чистого прибутку, який становить 224 000 грн за 2025 рік.

Посилається на те, що суд, при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання про розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору прямо зацікавлений у позбавленні касатора на право звернення до суду та справедливий судовий розгляд його справи судом.

11 лютого 2026 року заяву ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція» про відвід судді передано судді-доповідачу Синельникову Є. В. Разом з цим клопотанням ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція» подано клопотання про зменшення розміру судового збору, відстрочення та звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, а також заяву про продовження строку на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Касаційне провадження у справі станом на 11 лютого 2026року не відкрито.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя

не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

Наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. При оцінці об`єктивного критерію слід визначити чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній. Позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

ЦПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, проте визначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Згідно з приписами частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) якщо є обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів, зокрема суддя заінтересований у результаті розгляду справи, а також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК України).

Аналіз заяви ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція» про відвід судді Синельникова Є. В. свідчить, що його зводяться до незгоди з процесуальнимрішенням судді Синельникова Є. В. про відмову у зменшені розміру судового збору або звільненні від сплати судового збору за подання касаційної скарги ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція». ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція» вважає, що ухвала Верховного Суду від 23 січня 2026 року свідчить про пряму зацікавленість у позбавленні касатора права на справедливий судовий розгляд.

Слід звернути увагу, що відомості про розмір активів підприємства, які вказані у мотивувальній частині ухвали Верховного Суду від 23 січня 2026року, надані самим підприємством разом з клопотанням про зменшення розміру судового збору, відстрочення та звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Доводи ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція» про пряму зацікавленість суду у вирішенні будь-яких питань у цій справі є безпідставними та недоречними.

Отже наведені ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція» доводи не свідчать про існування обставин, які б могли викликати обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Синельникова Є. В. при вирішенні питань, пов`язаних з викриттям касаційного провадження у цій справі

Доводи заяви ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція» не свідчать про те, що суддя може бути прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи №953/3042/23 чи вирішення будь-яких процесуальних питань у цій справі.

Презумпція особистої неупередженості судді діє допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Доказів на спростування презумпції неупередженості судді Верховного Суду Синельникова Є. В. заявником не надано.

Верховний Суд наголошує на тому, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заявлений ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція» відвід судді Верховного Суду Синельникова Є. В. є необґрунтованим, тому питання про відвід судді відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заявлений державним підприємством «Харківська лісова Науково-дослідна станція» відвід судді Верховного Суду Синельникова Євгена Володимировича визнати необґрунтованим.

Заяву про відвід судді Верховного Суду Синельникова Євгена Володимировича передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников