Справа № 137/1542/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" січня 2026 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Гречанівської В.В. розглянувши у судовому засіданні в селищі Літин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Спадкодавець склав заповіт від 13.03.2012 року, яким заповів все своє майно в рівних частках позивачу - своєму онукові, та своїм дітям - доньці ОСОБА_3 та сину ОСОБА_4 . Він єдиний подав заяву про прийняття спадщини. Діти спадкодавця, зазначені в заповіті, відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, тому він являється єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, що підтверджується Довідкою Літинської державної нотаріальної контори №564/02-14 від 30.07.2025 року

Зазначає, що вже оформив на себе частину майна спадкодавця, а саме земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :03:001:0092, за адресою АДРЕСА_1 .

На цій земельній ділянці розташований житловий будинок, який він через відсутність правовстановлюючих документів оформити не зміг.

Тому позивач змушений звернутися до суду з вказаною позовною заявою та просить визнати за ним право власності на житловий будинок. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зубань О.О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя. Позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду листа про розгляд справи без участі представника. Позов визнають. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.10) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до виписки із погосподарської книги за №120 від 13.03.202 (а.с.11) ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був власником житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до технічного паспорту (а.с.12-15) зазначається технічна житлового будинку з по господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , Оціночна вартість якого, відповідно до Консультаційного висновку №ІК-37 про оціночну вартість об`єкта нерухомості (а.с.20-21) становить 415 062,00 грн.

Відповідно до довідки Літинської державної нотаріальної контори №564/02-14 від 30.07.2025 року (а.с.16) позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.17), Витягу з Державного реєстру речових прав (а.с.18) копії державного акту на земельну ділянку (а.с.19) позивач отримав у спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :03:001:0092, за адресою АДРЕСА_1 . Листом Літинської державної нотаріальної контори №624/02-14 від 03.10.2025 року (а.с.24) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів.

Також в судовому засіданні судом досліджено спадкову справу №43/2025 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.48-63).

Стаття 16 ЦК Українипередбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути в тому числі визнання права. У відповідності до ч.1ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженоїнаказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3.ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Законуправа на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини позивач не може зареєструвати за собою право власності, а тому з метою захисту майнових прав ОСОБА_1 позов підлягає до задоволення, оскільки він є спадкоємцем за заповітом і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок садибного типу літ. «А», загальною площею 92,1 кв.м, житловою площею 67,8 кв.м, що складається з коридору 1 площею 7,7 кв.м, кухні 2 площею 6,6 кв.м, житлової кімнати 3 площею 15,9 кв.м, житлової кімнати 4 площею 20,5 кв.м, житлової кімнати 5 площею 13,9 кв.м, житлової кімнати 6 площею 17,5 кв.м, передпокою 7 площею 10,0 кв.м., а також з господарських будівель та споруд - погребу п/А, п/В, літньої кухні-сараю «Б», сараїв «Б», «Д», «Е», гаража «Г», вбиральні «Ж», огорожі №1, огорожі №2, криниці №3,які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після свого діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.