Справа №536/2515/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Черненко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання, заінтересовані особи: Військова частина, ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, -

Встановив:

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває дійсна справа.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 грудня 2025 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України надійшли пояснення у справі, з клопотанням про залишення заяви без розгляду в зв`язку з тим, що встановлення у заявниці фактично виник спір з військовою частиною, оскільки саме військова частина здійснює виплату грошового забезпечення членам сім`ї зниклого безвісті. Таким чином, враховуючи те, що наявний спір про право, який вирішується у позовному провадженні, представник заінтересованої особи вважає, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, а також роз`яснити її право звернутися з даними вимогами в порядку позовного провадження. Розгляд справи просить проводити без його участі.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні вважала за можливе продовжувати розгляд справи.

Представник заінтересованої особи військової частини у судове засідання не з`явився, надав в провадження суду пояснення, у яких вказав, що заперечує проти розгляду заяви про встановлення юридичного факту у порядку окремого провадження на підставі існування спору про право. Задоволення даної заяви вплине на права військової частини як органу, який уповноважений на прийняття рішень про виплату грошового забезпечення та інших виплат. Також надав в провадження суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомив.

Суд, заслухавши думку заявниці, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тобто, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Факт або стан, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Заявниця ОСОБА_1 просить суд встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в російській федерації. Метою встановлення факту заявниця зазначає необхідність отримання нею грошового забезпечення зниклого безвісті за особливих обставин військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду, у своїх висновках, викладених у постанові від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21, висловилася, що «справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

При цьому між заявницею та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки заінтересована особа не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Зазначене узгоджується із правовими висновками, що містяться у пункті 106 постанови Великої Палати Верховного суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2024 у справі № 644/1574/23; від 21.02.2024 у справі № 303/5724/22; від 07.02.2024 у справі № 519/339/23.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема встановлення факту проживання, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та частини другої статті 315 ЦПК України".

Таким чином, за відсутності спору з приводу відмови у призначенні та виплаті заявниці грошового забезпечення, суд вважає, що розгляд заяви про встановлення юридичного факту проживання повинно відбуватися за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що між заявницею ОСОБА_1 та заінтересованими особами, а саме Міністерством оборони України та військовою частиною, не може бути спору про право на отримання грошової допомоги, оскільки останні не є суб`єктами отримання таких грошових виплат, суд дійшов висновку, що у клопотанні представника заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

Постановив:

У задоволенні клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання, заінтересовані особи: Військова частина, ОСОБА_2 , Міністерство оборони України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали суду, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяА. С. Река