ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7483/25
Провадження № 2/362/1213/26
У Х В А Л А

12.02.2026 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Медведєва К.В.,

за участю секретаря Рицька Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Садового товариства «Машинобудівник» Недзельського Андрія Анатолійовича про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 3500,00 грн.; про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.; про притягнення відповідача до відповідальності за порушення законодавства про захист прав споживачів згідно ст. 43 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 28.11.2025.

В судовому засіданні 28.11.2025 оголошено перерву до 02.12.2025, про що учасники справи повідомлені належним чином.

Після судового засідання 28.11.2025 до суду надійшла заява позивача про відмову від позову, в якій позивач з посиланням на статтю 49 ЦПК України заявив про відмову від позову. Також в заяві позивач зазначив, що наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження у справі йому відомі та зрозумілі.

В судові засідання 02.12.2025 та 21.01.2026 ні позивач, ні його представник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач в судовому засіданні 02.12.2025 просив заяву позивача про відмову від позову задовольнити.

08.12.2025 до суду від позивача надійшла заява про відмову від позову.

В судовому засіданні 10.02.2026 суд роз`яснив позивачу наслідки відмови від позову, позивач підтримав свою заяву про відмову від позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засідання 10.02.2026 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення і повідомлено, що судове рішення буде оголошено 12.02.2026.

Суд, дослідивши заяву про відмову від позову, дійшов висновку, що заява позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Оскільки в заяві зазначено про обізнаність позивача з наслідками відмови від позову, то така відмова підлягає прийняттю судом.

Нормами п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Щодо судових витрат.

До суду надійшла заява відповідача про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач в судовому засіданні 02.12.2025 просив здійснити перерозподіл судових витрат, понесених відповідачем на оплату професійної правничої допомоги.

Судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву представником відповідача адвокатом Українцем М.П. зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 20 000,00 грн. та складаються з витрат на професійну правничу допомогу, детальний опис яких буде надано пізніше.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідач до заяви про розподіл судових витрат додав копії договору про надання правової допомоги від 28.10.2025 №0522; додаткової угоди від 29.10.2025 до договору про надання правової допомоги від 28.10.2025 №0522; акту прийому-передачі наданих послуг від 01.12.2025 №0522; рахунку на оплату № 0522/1 від 01.12.2025. На підставі вказаних документів, відповідач просить суд стягнути з позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13.400,00 грн.

В акті прийому-передачі наданих послуг від 01.12.2025 №0522 зазначено, що оплата наданих та прийнятих клієнтом послуг здійснюється не пізніше 14 календарних днів з моменту підписання цього акту у розмірі 13400,00 грн. Таким чином оплата вказаних послуг мала бути здійснена до 15.12.2025.

05.01.2026 до суду надійшли заперечення на заяву відповідача про розподіл судових витрат, в якій відповідач заперечила проти покладення на неї заявлених судових витрат.

Заява мотивована тим, що заявлені суми є непомірними, завищеними та не підтверджуються документально. Також в заяві наголошено на необхідності врахування норми добових для відряджень в межах України в розмірі не більше 0,1 від розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня, що на 2025 рік складає 800 грн на добу.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 23 грудня 2025 року у справі № 750/14656/24 викладено такий висновок: «згідно з частиною п`ятою статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

[…]

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

[…]

Для стягнення на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується».

Отже, процесуальний закон при закритті провадження у справі покладає на відповідача, який заявляє вимоги про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, довести суду які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали.

Натомість ні відповідачем, ні його представником не названо таких дій позивача та не доведено перед судом, що при зверненні до суду з цим позовом та під час його розгляду позивач вчиняла будь-які недобросовісні дії, чи мала протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача.

З огляду на викладене, оскільки відповідач не назвав і не довів необґрунтованості дій позивача, а саме по собі подання нею заяви про відмову від позову не є її необґрунтованими діями (при цьому закон не зобов`язує позивача обґрунтовувати мотиви подання такої заяви), суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 142, 263, 255, 352, 353, 354, 355 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову і закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у справі №362/7483/25 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Голови Садового товариства «Машинобудівник» Недзельського Андрія Анатолійовича про захист прав споживачів - закрити.

Роз`яснити сторонам у справі, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Текст ухвали складено 12.02.2026 року.

Суддя Медведєв К.В.