Справа № 674/1469/25
Провадження № 2/674/68/26
УХВАЛА

про повернення до стадії підготовчого провадження

та призначення підготовчого засідання

27 січня 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області

в складі: судді Посунько Г.А.

секретаря судового засідання Петришина В.Г.

з участю представника позивача Бей І.О.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача Бей І.О. заявила клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження для можливості змінити підстави позову.

В судове засідання представник відповідача Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника.

Суд, вивчивши клопотання представника позивача,

встановив наступні обставини.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.2 ст.263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.1 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України к ожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, статті 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України к ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України с уд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України ж одні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.3 ст.89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року в справі № 369/10789/14-ц (провадження № 14-703цс19) зазначено: 7.37. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України у часник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі ''Дія 97" проти України'' від 21 жовтня 2010 року).

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

В постанові Верховного Суду від 01 листопада 2021 року в справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21) зазначено: Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року в справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18) зазначено: 132.2. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується відповідна позовна вимога.

Згідно п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно ч.1 ст.189 ЦПК України з авданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно ч.2 ст.189 ЦПК України п ідготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

При поданні заяв (клопотань) про зміну предмету або підстав позову позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України.

В постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року в справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21) зазначено: При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зістаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (рішення суду у справі "Жоффре де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).

Згідно з практикою Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 жовтня 2019 року (справа № 902/271/18), постанові від 16 лютого 2021 року (справа № 922/2115/19), ухвалі від 22 червня 2021 року (справа № 923/525/20), постанові від 16 грудня 2021 року (справа № 910/7103/21), суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, для вчинення процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, суд вважає доцільним повернутися на стадію підготовчого провадження та призначити підготовче засідання.

Згідно ч.1 ст.198 ЦПК України п ідготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.2, 189 - 200, 258 - 260, 263 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника позивача Бей Інни Олександрівни про повернення до стадії підготовчого провадження - задовольнити.

При розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - повернутись до стадії підготовчого провадження.

Призначити підготовче засідання у справі на 05 березня 2026 року о 09:15 годин в приміщенні Дунаєвецького районного суду Хмельницької області (вул.Красінських,4 м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області).

В підготовче засідання викликати:

-позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ,

-представника позивача Бей Інну Олександрівну - вул.Красінських,15 оф.1 м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області,

-представника відповідача Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області - вул.Шевченка,50 м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Для цього учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за адресою: https://dv.km.court.gov.ua.

Копію ухвали суду направити учасникам справи.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2026 року.

Суддя Посунько Г.А.