УХВАЛА

22 січня 2026 року

м. Київ

справа № 756/9178/24

провадження № 61-568ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру зайнятості про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Київського міського центру зайнятості, відповідно до якого просила:

- поновити її на роботі в Оболонському управлінні Київського міського центру зайнятості на посаді консультанта роботодавця відділу взаємодії з роботодавцями;

- стягнути з Київського міського центру зайнятості на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 липня 2024 року до дати ухвалення судового рішення про поновлення на роботі;

- стягнути з Київського міського центру зайнятості на її користь моральну шкоду в сумі 111 770,96 грн;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді консультанта роботодавця відділу взаємодії з роботодавцями Оболонського управління Київського міського центру зайнятості. Стягнуто з Київського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 159 425,19 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу включно, з утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів, 10 000 грн компенсації моральної шкоди та 108,36 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з Київського міського центру зайнятості в дохід держави судовий збір в сумі 2 805,45 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2025 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та в частині розподілу судових витрат в дохід держави змінено.

Стягнуто з Київського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1

158 655,02 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з утриманням з цієї суми установлених законодавством податків та зборів.

Стягнуто з Київського міського центру зайнятості в дохід держави судовий збір у розмірі 4 196,63 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Компенсовано Київському міському центру зайнятості судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 11,53 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення задоволено. Зобов`язано Київський міський центр зайнятості протягом 30 календарних днів з дня отримання ухвали подати до суду звіт про виконання судового рішення у цивільній справі № 756/9178/24 в частині поновлення на роботі, що підлягає негайному виконанню.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду

від 25 листопада 2025 року, прийнято звіт Київського міського центру зайнятості про виконання судового рішення у цивільній справі № 756/9178/24 в частині, що підлягає негайному виконанню.

07 січня 2026 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 11 серпня

2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада

2025 року (повний текст постанови складено 08 грудня 2025 року) у справі

№ 756/9178/24.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже ухвала суду першої інстанції щодо прийняття або відмови у прийнятті звіту боржника про виконання судового рішення (пункт 43 частини першої статті 353 ЦПК України), після її апеляційного перегляду та, відповідно, постанова апеляційного суду, якою така ухвала залишена без змін, не підлягають касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Помилкове зазначення в постанові апеляційного суду про можливість її касаційного оскарження не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини першої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду

від 25 листопада 2025 року у справі № 756/9178/24.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню непідлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников