ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 2035/2963/2012
№ провадження 6/646/32/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.26 місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючої судді Іщенко О. В.,

секретар судового засідання Кочитова Я. О.,

учасники судового засідання:

представник заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

стягувач Повне товариство «Ломбард Статус С. В. Коритін і компанія»,

розглянувши у порядку частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова матеріали заяви ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , стягувач: Повне товариство «Ломбард Статус С. В. Коритін і компанія» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , з вимогою визнати виконавчий лист № 2035/2963/2012, виданий 28 серпня 2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 червня 2012 року по справі № 2035/2963/2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Повного товариства «Ломбард Статус С. В. Коритін і компанія» заборгованість у сумі 30 855,27 гривень.

На виконання вказаного вище рішення суду 28 серпня 2012 року видано виконавчий лист № 2035/2963/2012, який виконувався в межах виконавчого провадження № 45072791.

Згідно із листом Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 101159 від 02 липня 2025 року, виконавчий лист було повернуто стягувачу 12 травня 2017 року на підставі частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

На переконання заявниці, оскільки з дати повернення виконавчого листа стягувачу минуло 8 років, Повне товариство «Ломбард Статус С. В. Коритін і компанія» пропустило строк на повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання більше ніж на 5 років. Обмеження прав ОСОБА_1 , які були встановлені в межах вказаного виконавчого провадження, зокрема, арешт майна, тривають.

У судове засідання, призначене на 05 лютого 2026 року о 14:45 годині, заявниця та її представник не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Засобами системи «Електронний суд» від представника заявниці Плугатирьова В. В. надійшла заява, у якій останній просив розглянути справу без його участі.

Представник стягувача Повного товариства «Ломбард Статус С. В. Коритін і компанія» у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, заяв/клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із частиною третьою статті 432 Цивільного процесуального кодексу України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, дійшов таких висновків.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 червня 2012 року по справі № 2035/2963/2012 задоволено позовну заяву Повного товариства «Ломбард Статус С. В. Коритін і компанія», стягнуто з ОСОБА_1 на користь Повного товариства «Ломбард Статус С. В. Коритін і компанія» матеріальну шкоду у сумі 30 855,27 гривень, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у сумі 308,55 гривень.

З відповіді Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 98372 від 22 липня 2024 року убачається, що арешт нерухомого майна № 20344117 від 12 травня 2017 року накладено в рамках виконавчого провадження № 45072791 з примусового виконання виконавчого листа № 2035/2963/2012 від 28 серпня 2012 року, виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Повного товариства «Ломбард Статус С. В. Коритні і компанія» матеріальної шкоди у сумі 30 855,27 гривень.

Вказане виконавче провадження завершено постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 12 травня 2017 року на підставі пункту 2) частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 22 липня 2024 року залишок нестягнутої суми за даним виконавчим провадженням становить 34 243,79 гривень.

Аналогічна інформація міститься у відповіді Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 101159 від 02 липня 2025 року.

Як убачається з витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 21 вересня 2025 року виконавче провадження № 45072791 від 10 жовтня 2014 року, сторонами якого є ОСОБА_1 та Повне товариство «Ломбард Статус С. В. Коритін і компанія», завершене.

Відповідно до положень частини другої статті 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 Цивільного процесуального кодексу України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже, як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: помилковість видачі виконавчого листа; боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у випадку пропуску строку на його пред`явлення до виконання, якщо він виданий компетентним судом у відповідності до вимог закону і є належним виконавчим документом, який не виконано боржником.

Як убачається зі змісту заяви, заявниця просить визнати виконавчий лист № 2035/2963/2012, виданий 28 серпня 2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, таким, що не підлягає виконанню, оскільки стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому, на її думку, існують усі законні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Суд критично оцінює наведене вище обгрунтування підстав для задоволення заяви, з огляду на таке.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 593/841/14, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення матеріальної шкоди, представником заявниці при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ОСОБА_1 було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого її обов`язок припинився, або її обов`язок, як боржниці, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому у стягувача залишається, передбачене статтею 433 Цивільного процесуального кодексу України, право на поновлення пропущеного строку (у випадку його пропущення) для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у разі доведеності поважності причин його пропуску.

Згідно із статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 432 Цивільного процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Тобто законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Порушення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, такий строк за законом може бути поновлений судом.

Натомість пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, як зазначено у пункті 1) частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, що встановлення обставин дотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає з`ясуванню, зокрема, під час оскарження рішення дій чи (бездіяльності) державного чи приватного виконавця, пов`язаних з вирішенням питання про відкриття виконавчого провадження, а тому не мають правового значення під час розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ураховуючи викладене вище, суд не убачає підстав для визнання виконавчого листа № 2035/2963/2012, виданого 28 серпня 2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, таким, що не підлягає виконанню, відтак, заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 432 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2012 року таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua.

Суддя О. В. Іщенко