Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2026 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

В складі : головуючої судді Репушевської О.В.;

за участі : секретаря судових засідань Мардар Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу №479/1617/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Сумцов Є.С.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, з дати подання позову й до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років.

Позивач в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, згідно заяви представник відповідача просить справу слухати в його відсутність. Відповідно до письмових пояснень, позовні вимоги визнає частково, не відмовляється від свого обов`язку як батька сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, та просить суд стягувати 1/6 частини всіх видів його заробітку.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Словянського району Донецької області 18 вересня 2007 року

Згідно даних довідки Краматорського вищого професійного училища від 19 серпня 2025 року №625, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно здобуває професійну освіту у Краматорському вищому професійному училищі за рахунок коштів загального фонду державного бюджету на 2 курсі в групі ВМП 24-16 за спеціальністю "Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування". На денній формі навчання. Строком з 01 вересня 2024 року по 15 лютого 2026 року.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 21 червня 2024 року, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 30 грудня 2022 року по теперішній час.

У поданих до суду письмових поясненнях представник відповідача заперечує проти встановлення розміру аліментів у виді 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), та зазначає, що на відміну від аліментів на неповнолітніх дітей, розмір аліментів за ст.200 СК України має бути визначений судом з урахуванням балансу між потребами студента та реальними витратами батька. Син ОСОБА_3 навчається у Краматорському вищому професійному училищі за рахунок коштів державного бюджету (денна форма). У зв`язку з навчанням за державним замовленням не виключається отримання сином стипендії. Крім цього, стягнення 1/4 частки з цих сум може становити до 30 000 грн. і більше на місяць), що суттєво перевищує розумні потреби студента училища на харчування, одяг та інші життєві потреби. До того ж такий розмір аліментів фактично прирівнює утримання повнолітнього студента до утримання неповнолітньої дитини, що суперечить правовій природі ст.199, 200 СК України. У відповідача є особлива обставина - проходження військової служби в умовах воєнного стану, пов`язане з підвищеними витратами останнього на придбання та ремонт військового спорядження, засобів захисту, лікування та реабілітацію, що не покриваються державою у повному обсязі, відповідач усвідомлює свій батьківський обов`язок та готовий допомагати сину, однак з метою дотримання справедливості, вважає за доцільне призначити стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки від заробітку, буде достатнім для покриття витрат сина на період проходження ним навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Положеннями ст.199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно положень ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, провадження № 61-16005св20 зазначено, що СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжує навчання після досягнення повноліття та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батьків, перебуває на повному утриманні матері.

Обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

Відповідач є працездатним, що ним не заперечується, отже може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

За положеннями ч.1,3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З огляду на викладене, враховуючи всі встановлені судом обставини в сукупності, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу).

Відповідно до положень ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено судом частково, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 807,63 грн., а з позивача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмір 403,57 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.182, 183, 198, 199, 200 СК України, ст. 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 07 листопада 2025 року до закінчення дитиною навчання або досягнення 23 років, в залежності від того яка подія настане раніше.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 807 грн. 63 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 403 грн. 57 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

СУДДЯ: