Справа № 206/6678/25
Провадження № 2/206/579/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі: головуючого-судді Плінської А.В., за участі секретаря Габісонії Л.В., розглянувши заяву представника позивача-адвоката Ромасько Євгена Валерійовича, яка подана в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину та скасування реєстраційних записів про реєстрацію права власності,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду міста Дніпра перебуває вищевказана цивільна справа.

Після відкриття провадження по справі представник позивача-адвокат Ромасько Є.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Заява обґрунтована тим, що спір стосується спадкового майна, яке залишилось після смерті матері позивача ОСОБА_3 . Право власності на оспорюване спадкове майно на теперішній час зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 , який в будь-який час може відчужити спірне нерухоме чи розпорядитися ним в інший спосіб, що у свою чергу унеможливить чи утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спору, зокрема, є визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину на частину квартиру.

При забезпеченні позову суд бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту може призвести до утруднення виконання майбутнього рішення суду.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову шляхом арешту майна, не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

При цьому суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Як встановлено судом, спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21 липня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №5235, належала на праві власності 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На теперішній час власником вищевказаного нерухомого майна на підставі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину є ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України, не вирішувати на даному етапі питання про визначення зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-153, 154, 157, 258-260, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача-адвоката Ромасько Євгена Валерійовича, яка подана в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину та скасування реєстраційних записів про реєстрацію права власності - задовольнити.

Накласти арешт на на нерухоме майно 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: №598, виданого 20.09.2025 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергієм Вячеславовичем.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: А.В. Плінська