Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1027/26
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 лютого 2026 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого: судді - Кондрацької Н.М.,

при секретарі - Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка, Донецької області померла її рідна тітка по лінії матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 21 жовтня 2025 року нелегітимним органом, який здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території України, а саме: Макіївським міським відділом ЗАСГ Управління ЗАГС Донецької Народної Республіки а/з № НОМЕР_2 ; медичним свідоцтвом про смерть серія 21 № 201119560 від 21.10.2025, виданим нелегітимним органом, який здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території України, а саме: відділом судово - медичної експертизи Державної бюджетної установи Донецької Народної Республіки «Республіканське бюро судово - медичної експертизи» Макіївського відділення; свідоцтвом про захоронення АА 095258 від 22.10.2025, виданим нелегітимним органом, який здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території України, а саме: Макіївським філіалом ГУП Донецької Народної Республіки «Ритуал».

До своєї смерті її тітка була зареєстрована та проживала до 20 жовтня 2025 року у АДРЕСА_1 . Від початку тимчасової окупації з 2014 року тітка ОСОБА_2 , разом з її бабою ОСОБА_3 та її матір`ю ОСОБА_4 проживали та були тимчасово зареєстровані, як ВПО в квартирі заявника за адресою: АДРЕСА_2 . В 2019 році баба з матір`ю вимушено повернулися в м. Макіївка, Донецької області з метою перевірки належного майна, на яке незаконно було накладено арешт представниками окупаційної влади. Так, моя мати ОСОБА_4 тяжко захворіла і померла, рідна тітка поїхала на похорон і не мала змоги повернутися до м. Черкаси. Так як її тітка була інвалідом з дитинства першої групи, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_3 , виданим УПСЗН Совєтської райадміністрації м. Макіївки, Донецької області від 01.09.2011 року, то вона в зв`язку із хворобою та тяжкими втратами не мала фізичної змоги повернутися до м. Черкаси.

Місто Макіївка, яке є складовою Донецької області, що входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що є додатком №1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 та, починаючи з 25.02.2022 року, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022 року, віднесено до тимчасово окупованої території України. Отже, місцем смерті ОСОБА_2 є тимчасово окупована територія України.

В цей же час, вона, ОСОБА_1 , є рідною племінницею по лінії матері ОСОБА_2 . Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частину, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_3 її мати ОСОБА_4 померла в м. Макіївка, Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 04.09.2020, виданим Черкаським міським відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Києва. Також, ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Макіївка, Донецької області померла її баба по лінії матері ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 24.05.2023, виданим Черкаським міським відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Києва. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Так, згідно заповіту № 80 АА 006374 від 26.05.2023 року, складеного нотаріусом «Макеевского городского нотариального округа Донецкой Народной Республики Маркевич Н.А. по адресу: Донецкая Народная Республика, АДРЕСА_3 », де є розпорядження ОСОБА_2 , а саме: «Все мое имущество, какое на момент моей смерти окажется мне принадлежащим в чем бы таковое ни заключалось и где бы оно ни находилось завещаю: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Отже, вона є спадкоємцем за правом представлення та за заповітом померлої ОСОБА_2 та за відсутності спадкоємців (одружена не була, дітей не має), бажаючих вступити в права на вказану спадщину, має право на успадкування майна померлої рідної тітки по лінії матері. Так, після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, яка складається із нерухомого майна, яке знаходиться в м. Макіївка, Донецької області віднесеного до тимчасово окупованої території України та із недоотриманих сум пенсії, що зберігається на рахунку відкритому на ім`я спадкодавця у відділенні філії Черкаське ОУ АТ «ОЩАДБАНК».

З огляду на викладене, просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянки України, померлої на тимчасово окупованій території України у місті Макіївка, Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Ухвалою суду від 09.02.2026 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, разом із заявою подано заяву від 09.02.2026, у якій просить розгляд справи проводити без її участі.

У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду справи.

Враховуючи думку сторони заявника, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до наданої заявником копії медичного свідоцтва про смерть серії 21 № 19560 від 21.10.2025 (форма № 106/у), виданої відділом Макіївським відділенням республіканського бюро судово-медичної експертизи державної бюджетної установи донецької народної республіки вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: а) легеневий набряк, б) ішемічна кардіоміопатія, в) цукровий діабет.

У наданій заявником копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 21 жовтня 2025 року 99300004 Макіївським міським відділом ЗАСГ Управління ЗАГС Донецької Народної Республіки, зазначається, що ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , у м. Макіївка, Донецької області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15 год 40 хв, у м. Макіївка, донецька народна республіка, російська федерація, про що 21.10.2025 складено актовий запис № 3.

Крім того, згідно свідоцтва про поховання від 22.10.2025 серії НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_2 22.10.2025 похована на дільниці № 1, кладовища пос. Кірова (Буроз), що знаходиться у м. Макіївка, реєстраційний номер поховання № 92.

Таким чином, указаний населений пункт смерті особи, розташований на території, непідконтрольній державній владі України.

Водночас судом встановлено, що відповідно до наданої копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 , виданого 26.02.2002 Совєтським РВ УМВС України в м. Макіївці, на ім`я ОСОБА_2 , вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце народження - місто Макіївка, Донецької області та з 08.11.2013 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того, згідно свідоцтва про народження ( НОМЕР_8 від 14.04.1994), виданого на ім`я ОСОБА_1 Совєтським відділом ЗАГС м. Макіївка, Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_10 серії НОМЕР_9 , вбачається, що батьками заявника є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які перебували у шлюбі, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу між матір`ю заявника ОСОБА_7 та батьком ОСОБА_6 серії НОМЕР_10 , виданого Совєтським відділом ВЗАГС у м. Макіївка Донецької області 27 березня 1976 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_11 , виданого на ім`я її матері ОСОБА_7 , Совєтським відділом ВЗАГС у м. Макіївка Сталінської області ІНФОРМАЦІЯ_11 , батьками матері заявника є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

Разом з тим, встановлено, що відповідно до копії заповіту №80 АА 0063074 від 26.05.2023 року ОСОБА_2 заповідала усе своє майно, яке на момент її смерті, буде їй належати, яке б воно не було і де б воно не знаходилось,- ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом восьмим ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Так, частиною першою визначено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника (абзац 2 частини 1 вказаної статті).

Отже, на теперішній час для проведення реєстрації факту смерті спадкодавця (як указано у заяві тітки) заявника необхідно встановити сам факт її смерті, оскільки вона померла на тимчасово окупованій території, відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), затвердженого Наказом міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (в редакції на час розгляду справи).

Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому низкою відповідних законів було продовжено, та який діє станом на час розгляду вказаної справи.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

До того ж, відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Частиною другою статті 319 ЦПК України визначено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Вказані вище нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.

Даючи оцінку допустимості у даній справі таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

В той же час з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilacu and Others v. Moldova and Russia») та Консультативного висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії (Namibia case), суд, виходячи з інтересів громадян України, що проживають на окупованій території, а також того, що встановлення факту смерті особи має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, як виняток, під час розгляду справи в порядку ст. 317 ЦПК України, бере до уваги надані заявником документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України та оцінює їх разом з іншими доказами в сукупності та взаємозв`язку.

За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасово окупованій території України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_12 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Макіївка Донецької області, померлої у місті Макіївка, Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_7 , у віці 61 рік.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 10.02.2026.

Головуючий: Н. М. Кондрацька