Провадження № 2/591/3499/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Ніколаєнко О.О.,
за участю секретаря судового засідання Митник Ю.А.,
26 листопада 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» звернулося до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем був укладений кредитний договір № 4267429 від 03.01.2024 року. Відповідно до умов договору відповідач отримав грошові кошти у сумі 2 900 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. В подальшому право вимоги за укладеним договором було уступлено позивачу.
Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 20 217,52 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.
Ухвалою суду від 03.12.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03.01.2024 року ОСОБА_1 з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» підписано договір про споживчий кредит № 4267429 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, сума кредиту 2 900,00 грн. на строк та зі сплатою відсотків на умовах і в порядку, визначеному договором (а.с.88 зворот-100).
Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Згідно з довідкою-розрахунком станом на 25.11.2024 р. заборгованість за кредитним договором складає 18 060,81 грн.: заборгованість за тілом кредиту 2 695,89 грн., заборгованість за процентами 15 364,92 грн (а.с.72 зворот-78).
Згідно з довідкою-розрахунком боргу станом на 27.12.2024 р. заборгованість за договором нарахованим ТОВ «Українські фінансові операції» складає 2 156,80 грн. - сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами (а.с. 71 зворот-72).
Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Підписуючи кредитний договір, позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Доказів, які б спростували твердження позивача щодо обґрунтованості підстав позову суду не надано.
Відповідачем умови договору не виконувались, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 20 217,52 грн.: 2 695,89 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15 364,92 грн. заборгованість по процентах, 2 156,80 грн. - заборгованість за договором нарахованим ТОВ «Українські фінансові операції».
Наданий позивачем розрахунок відповідачем не оспорюється.
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.
На підставі вказаних норм, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Сума заборгованості 20 217,52 грн. підлягає стягненню з відповідача.
Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин десятої, одинадцятої вказаної статті суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Тобто при прийнятті рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також пункту 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитні відносини виникли 03.01.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.
Отже суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Позивачем заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано договір про надання правничої допомоги № 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року. Відповідно до п.3.1 вартість послуг Виконавця визначається у Актах наданих послуг по домовленості. Відповідно до акту №4267429 від 20.07.2025 року загальна сума гонорару за надання правової допомоги складає 10 000 грн., зазначена сума підлягає оплаті Клієнтом протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду першої інстанції законної сили. (а.с.18 зворот- 20, а.с.101-104).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підставі ст. 141 ЦПК України, ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи подання позивачем позову в електронному вигляді з використання підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 259, 264, 265, 273, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором №4267429 від 03.01.2024 року в сумі 20 217,52 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн.
В задоволенні інших вимог відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2 м. Київ, 03045,

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складений 12 лютого 2026 року.

Суддя О.О. Ніколаєнко