Справа № 521/256/23
Провадження 6/521/57/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.

за участі заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Бондаровського С. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси заяву представника ОСОБА_1 про визнання судового наказу Малиновського районного суду м.Одеси від 20 січня 2023 року про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Малиновського районного суду м.Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20 січня 2023 року Малиновським районним судом м.Одеси було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 03.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

В грудні 2025 року представник боржника ОСОБА_1 , адвокат Бондаровський С.І., через систему «Електронний Суд» звернувся до Хаджибейського районного суду м.Одеси із заявою про визнання вказаного судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Заяву мотивовано тим, що 04.12.2024 року відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Того ж дня, працівником поліції малолітню дитину ОСОБА_3 було передано батьку ОСОБА_1 , з цього часу ОСОБА_3 проживає разом з заявником та його сім`єю, повністю ним утримується та забезпечується, в той час як він в межах відкритого на підставі наказщу суду виконавчого провадження продовжує сплачувати аліменти на користь матері дитини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав, просив її задовольнити, пояснив суду, що з донька ОСОБА_6 проживає з ним у його квартирі з кінця 2024 року. Вихованням, навчанням, здоров`ям дитини займається батько. Мати дитини протягом року не вживала спроб щодо зустрічі з донькою, не цікавилась її розвитком, будь-якої допомоги щодо дитини йому не здійснює. На виконання судового наказу від 2023 року він продовжує сплачувати аліменти колишній дружині на утримання дитини, але за таких обставин, що донька вже певний час проживає однією сім`єю з батьком, вважає, що матір дитини втратила право на отримання аліментів на утримання дитини, тому і просить заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник заявника адвокат Бондаровський С.І. підтримав заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню з підстав, викладених у письмовій заяві. Також просив суд врахувати інтереси дитини.

Стягувачка ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно, шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації, поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Справу розглянуто в змішаній (електронній та паперовій) формі.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступне.

Судом встановлено, що судовим наказом Малиновського районного суду м.Одеси від 20 січня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. (а.с. 12)

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 28 лютого 2025 року ОСОБА_4 (на час розгляду справи змінила прізвище на « ОСОБА_7 »), притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини, ОСОБА_3 , яке мало місце 04 грудня 2024 року та виразилось у вживанні спиртних напоїв в присутності дитини.

Згідно ст. 173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Законом не передбачено звільнення батьків від свого обов`язку утримувати дитину.

З матеріалів, доданих до заяви вбачається, що ОСОБА_3 , 2015 р.н., навчається в Одеському ліцеї № 3 у 5-В класі на змішаній формі навчання, що півтерджується копією відповідної довідки (наявна в електронній справі).

З наявної в електронній справі копії характеристики ОСОБА_3 , наданої директором на класним керівником вбачається що усі питання щодо освітнього процесу вирішує батько дитини, ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дитина ОСОБА_3 постійно проживає разом з батьком, доказів вирішення питання щодо зміни місця проживання дитини у встановлений законом спосіб за згодою батьків або в судовому порядку.

Також судом встановлено, що, посилаючись на вказані в заяві обставини, ОСОБА_3 звертався до Хаджибейського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_5 про припинення стягнення аліментів. Заочним рішенням Хаджибейського районного суду м.Одеси від 21 жовтня 2025 року по цивільній справі № 521/9434/25, яке на час розгляду справи набрало законної сили, в задоволенні позовних вимог було відмовлено, судом встановлено відсутність підстав для припинення стягнення аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Малиновського районного суду м.Одеси від 20.01.2023 року.

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 173, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу Малиновського районного суду м.Одеси від 20 січня 2023 року про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13 лютого 2026 року.

Суддя: М.В.Мурзенко