Провадження № 2/537/622/2026
Справа № 537/7/26
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2026 місто Кременчук
Крюківський районний суд міста Кременчука у складі головуючого судді Дряхлова Є.О.,
за участі секретаря судового засідання Золотаренко Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
після закінчення судового розгляду ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (надалі за текстом позивач та/або ТОВ «Діджи Фінанс») звернулося з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» (надалі за текстом ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал») і відповідачем було укладено кредитний договір.
3. Відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним кредитним договором, не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості.
4. Первинним кредитором було відступлене право вимоги за вказаним кредитним договором позивачу, який набув право вимоги.
5. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, ані відзиву, ані будь-яких інших процесуальних документів до суду не надав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
6. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, заперечень проти заочного розгляду справи суду не надав.
7. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, письмово про поважні причини неявки у судове засідання не надав.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
8. Ухвалою суду від 07.01.2026 у справі відкрито провадження, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) осіб, розгляд справи призначено на 04.02.2026.
9. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом ЦПК України), в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзиву на позов не подав, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено розгляд справи проводити в заочному порядку, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
10. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
12. За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення фінансових операцій основні види економічної діяльності 64.92 «Інші види кредитування», зокрема, надання позик небанківськими фінансовими установами, при якій надання кредиту може приймати різні форми, такі як позики, іпотечні кредити під заставу, кредитні картки тощо.
14. Відповідач з умовами договору ознайомився, договір ним підписаний електронним підписом 13.02.2024 у формі одноразового ідентифікатора V9Y8H7.
15. Відповідно до п. 1.16 договору, продовження строку кредитування не передбачено.
16. Загальні витрати за кредитом склали 7 992,69 грн (п. 1.5 договору).
18. Відповідач узяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту та відсотків відповідно до умов договору.
19. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі не виконав.
Актом приймання-передачі Реєстру боржників підтверджується, що ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло від ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» Реєстр боржників.
21. Відповідно до витягу з Реєстру боржників, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 11 820,00 грн та складається із заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 3 000,00 грн та заборгованості по відсоткам у розмірі 11 820,00 грн.
22. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 11 820,00 грн та складається із заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 3 000,00 грн та заборгованості по відсоткам у розмірі 11 820,00 грн.
V. Оцінка суду
23. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтями 1046, 1054 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України).
24. Вищезазначений договір підписаний за допомогою електронного підпису, що відповідає положенням статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України.
25. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вищезазначеного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
26. Ураховуючи вище викладене, судом встановлено, що договір підписаний відповідачем електронним підписом, використання якого є неможливим без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Отже, з укладенням договору, у позичальника виникнув обов`язок повернути ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» кредитні кошти та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених ним та графіком погашення кредитної заборгованості.
27. Необхідність виконання зобов`язання належним чином та обов`язковість виконання договору закріплені в статях 525-526, 530, 629 ЦК України.
28. В даних правовідносинах у порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.
29. В силу статей 512, 1077, 1078 ЦК України позивач в законному порядку набув право вимоги до відповідача.
30. Щодо позовних вимог в частині стягнення відсотків за кредитним договором, суд виходить з наступного.
31. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18.
Пунктом 1.3. договору передбачено, що кредит надається строком на 120 календарних днів з 13.02.2024 по 12.06.2024 або достроково.
За користування кредитом клієнт сплачує товариству відсотки, передбачені п. 1.4.1. (дисконтна процентну ставка в розмірі 0,98%), а в разі несплати у рекомендовану дату оплати за дисконтною процентною ставкою, позичальник сплачує проценти за базовою процентною ставкою, встановленою п. 1.4.2. в розмірі 2,45% з дати видачі кредиту.
З цих підстав, кредитор нарахував відповідачу на тіло кредиту 3 000, 00 грн відсотки у розмірі 11 820,00 грн за базовою процентною ставкою в розмірі 2,45% з дати видачі кредиту.
33. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка - це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23.04.2024 не більше 1,5 %, а з 21.08.2024 не більше 1%.
Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
Якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка обчислюються на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.
Частиною 4 вказаної статті передбачено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.
Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
34. Враховуючи викладене, кредитор мав нараховувати денну процентну ставку за вказаним кредитним договором за період з 13.02.2024 (день укладення договору) по 22.04.2024 не більше 2,5%, за період з 23.04.2024 по 12.06.2024 не більше 1,5 %.
35. За розрахунком суду, відповідач мав сплатити на користь позивача відсотки у наступному розмірі:
- за період з 13.02.2024 по 22.04.2024 (70 днів) за стандартною денною ставкою 2,45%, яка передбачена п. 1.4.2. договору та не є більшою 2,5%, від суми заборгованості 3 000,00 грн (73,50 грн), розмір заборгованості за відсотками складає 5 145,00 грн,
- за період з 23.04.2024 по 12.06.2024 (50 днів) за денною ставкою 1,5% від суми заборгованості 3 000,00 грн 45,00 грн), розмір заборгованості за відсотками складає 2 250,00 грн.
За підсумками, загальний розмір заборгованості за відсотками складає 7 395,00 грн.
37. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язання та спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
38. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, однак, підлягають задоволенню частково.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
39. За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
40. Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
41. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.
42. Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2025 між адвокатом Лівак Іванною Миколаївною та ТОВ «Діжди Фінанс» укладено договір про надання правової допомоги № 42649746.
Матеріали справи містять детальний опис наданих послуг, згідно якого правником здійснено правовий аналіз обставин спірних правовідносин, надано консультацію (1,5 години 2 250,00 грн); складено позовну заяву (3 години 3 000,00 грн 00), сформовано додатки до позовної заяви (письмові докази) (1 година 750,00 грн).
Згідно акту про підтвердження факту надання правової допомоги від 17.11.2025, загальна вартість за послуги з надання правової допомоги наданої адвокатом за 5,5 години склала 6 000,00 грн.
43. Сторона відповідача не заперечувала проти стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у такому розмірі, клопотання щодо неспівмірності та розумності судових витрат до суду не подала.
44. За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
45. Ураховуючи викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог: 1 956,14 грн судового збору та 5 276,40 грн витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції.
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 1 956,14 грн (одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 14 копійок) судового збору та 5 276,40 грн (п`ять тисяч двісті сімдесят шість гривень 40 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ; розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», МФО 334851).

Відповідач: ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя Євгеній ДРЯХЛОВ

Повний текст рішення суду виготовлено 09.02.2026.