Справа №: 343/2382/25
Провадження №: 2/343/30/26
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 лютого 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В.А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування: Служба у справах дітей Долинської міської ради, про визначення порядку (зміни) та усунення перешкоди у вихованні, спілкуванні та визначені способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 01.12.2025 звернувся в Долинський районний суд Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування: Служба у справах дітей Долинської міської ради, про визначення порядку (зміни) та усунення перешкоди у вихованні, спілкуванні та визначені способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною , в якій просить ухвалити рішення, яким:

- зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у спілкуванні з малолітньою дочкою - ОСОБА_3 ;

-визначити такий спосіб його участі у спілкуванні та вихованні його малолітньої дочки, на періоди, поки вона знаходиться за кордоном: безперешкодно мати можливість спілкуватись з дитиною щодня в період з 09:00 год. до 18:00 год. всіма доступними засобами зв`язку: мобільним зв`язком, вайбером, фейсбуком, скайпом;

- забезпечення такого зв`язку покласти на ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.11.2020 шлюб між ним та відповідачкою, матір`ю дитини - ОСОБА_2 , було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 забрала їхню доньку ОСОБА_5 та переїхала проживати до своєї матері у с.Старий Косів, Косівського району, хоча офіційно вона та дитина зареєстровані в м.Долина Калуського району. Дочка після розірвання шлюбу проживала з відповідачкою у с.Старий Косів, тому він звертався раніше для вирішення даної проблеми до Служби у справах дітей Косівської міської ради, тобто за останнім місцем їхнього проживання.

Після розірвання шлюбу він неодноразово намагався налагодити конструктивні відносини з колишньою дружиною аби мати можливість брати участь у вихованні дочки. Він своєчасно сплачував кошти на утримання дитини, цікавився її життям, навчанням та здоров`ям. Однак, натомість, стикався із систематичними перешкодами у спілкуванні з дитиною.

Спочатку він підтримував контакт з ОСОБА_6 через спілкування по телефону, проте поступово відповідачка почала обмежувати ці можливості: блокувала його у соціальних мережах, забороняла дочці спілкуватися самостійно, а згодом взагалі перестала відповідати на дзвінки. Востаннє повноцінне спілкування з дитиною відбулося пів року тому. Відтоді будь-які його спроби вийти на контакт, були безуспішні.

Аналогічна ситуація вже була після того, як в червні 2023 року колишня дружина разом із дитиною виїхала до Республіки Польща та обірвала з ним всі контакти. Тоді він також звертався до органу опіки про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

За результатами його звернення, органом опіки було проведено перевірку та надано відповідні рекомендації матері дитини щодо недопущення порушення його права на контакт із дочкою. Однак, попри ці заходи, фактично ситуація не змінилася: відповідачка продовжила блокувати його номери, не відповідала на дзвінки, не дозволяла дитині самостійно виходити з ним на зв`язок. Таким чином, його неодноразові звернення до органів опіки залишилися безуспішними.

У результаті систематичних дій матері порушуються не лише права його дитини на спілкування та підтримання постійного емоційного контакту з батьком, що є необхідним для її гармонійного розвитку, але і його батьківські права, гарантовані законодавством. Він фактично позбавлений можливості брати участь у вихованні, приймати участь у житті дитини та реалізовувати своє законне право на батьківську турботу.

Він не заперечує проти того, щоб їхня дитина проживала з матір`ю, разом з тим дії відповідачки по відношенню до нього вважає протиправними.

На даний час він не має жодної інформації про умови, у яких перебуває його дитина, не знає її точного місця проживання та фактичного перебування, не має можливості навіть поспілкуватися з нею телефоном. Усі його спроби вийти на контакт були заблоковані відповідачкою.

Він вже неодноразово звертався до служби у справах дітей Долинської міської ради та служби у справах дітей Косівської міської ради з відповідними заявами.

У вересні 2025 року він знову подав звернення до служби у справах дітей Долинської міської ради та до служби у справах дітей Косівської міської ради з проханням провести обстеження умов проживання дитини та зобов`язати матір не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дочкою.

Однак, на подані ним заяви, він лише отримав відповіді про те, що мати нібито пояснила, що не заперечує проти його спілкування з дочкою, і що телефон дитини не заблокований та здатний приймати дзвінки, в т.ч. повідомлення від батька.

Водночас ці пояснення є відверто неправдивими, оскільки жодний його дзвінок чи повідомлення не були прийняті, відповіді не було надано, а спроби вийти на контакт були заблоковані. Вказане свідчить про те, що мати свідомо вводила органи опіки в оману, надаючи інформацію, яка суперечить реальним фактам та її поведінці.

Крім того, листом органу опіки та піклування Косівської міської ради від 03.10.2025 №219 підтверджено, що працівники служби здійснили виїзд за вказаною ним адресою в с. Старий Косів, однак матері та дитини за місцем проживании не виявлено. Двері будинку були зачинені, зв`язок із матір`ю був відсутній. Зі слів сусідів та близьких родичів встановлено, що мати разом із дитиною виїхали за кордон, не проживає за вказаною адресою вже тривалий час та не залишила жодних контактних даних. Це додатково свідчить про умисний характер дій матері, спрямованих на повну ізоляцію дитини від батька.

Всі його намагання мирним, позасудовим шляхом врегулювати даний спір виявились безрезультатними, оскільки матір дитини свідомо та систематично уникає будь-якого конструктивного діалогу, не забезпечує можливості для його спілкування з донькою, блокує будь-які способи зв`язку та фактично повністю ізолювала дитину від батька. Надані відповідачкою пояснення органам опіки не відповідають дійсним обставинам і спрямовані виключно на створення ілюзії відсутності конфлікту, тоді як він фактично позбавлений можливості брати участь у вихованні та житті власної дитини (а.с.1-3).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025, цивільна справа № 343/2382/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування: Служба у справах дітей Долинської міської ради про визначення порядку (зміну) та усунення перешкод у вихованні, спілкуванні та визначені способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.25).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/2382/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування: Служба у справах дітей Долинської міської ради про визначення порядку (зміну) та усунення перешкод у вихованні, спілкуванні та визначені способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Призначено підготовче судове засідання на 22.12.2025.

Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Роз`яснено відповідачу, що згідно ст. 193 ЦПК України, він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (а.с.28).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2025 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування: Служба у справах дітей Долинської міської ради про визначення порядку (зміну) та усунення перешкод у вихованні, спілкуванні та визначені способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.01.2026 (а.с.40).

У зв`язку з неявкою учасників процесу , судове засідання призначене на 15.01.2026 , відкладено на 05.02.2026.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кажук В.Б. (ордер серії АТ №1113753 від 27.11.2025 а.с.22, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №000996 від 29.10.2014 а.с.23) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили їх задоволити з підстав, не заперечили щодо заочного розгляду справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: органу опіки та піклування- Служби у справах дітей Долинської міської ради - Яремій Н.Б. (довіреність №25/05-28/14в від 08.01.2026 а.с.55) у судовому засіданні вказала, що позивач по справі ОСОБА_1 вперше звернувся у службу у справах дітей Долинської міської ради із заявою щодо вчинення відповідачкою по справі ОСОБА_2 , перешкод у спілкуванні з дитиною - дочкою ОСОБА_6 , в 2023 році. Оскільки на той час, відповідачка з дитиною проживала у Косівському районі Івано-Франківської області, вони роз`яснили що йому необхідно звертатись у Службу у справах дітей Косівської міської ради. Крім цього вони зв`язались по телефону з ОСОБА_2 , роз`яснили їй про недопущення порушення прав батька на спілкування з дитиною. Відповідачка пояснила, що будь-яких перешкод, вона не чинить, натомість сама дочка не бажає спілкувати з батьком. У вересні 2025 року, позивач знову звернувся в Службу у справах дітей Долинської міської ради із заявою про вчинення перешкод зі сторони матері на спілкування з дочкою. Вони вчергове зв`язались з відповідачкою, роз`яснили їй права батька на спілкування. Відповідачка знову повідомила, що будь-яких перешкод у спілкуванні дитини з батьком, вона не чинить. Після отримання ухвали суду про відкриття провадження у даній справі, вони намагались зателефонувати до ОСОБА_2 , однак остання не дзвінки не відповідає. Оскільки зв`язку з відповідачкою немає, вона на даний час не проживає на території Долинської ТГ , Служба у справах дітей Долинської міської ради не приймала жодного рішення по заяві позивача ОСОБА_1 . По цій же причині вони і не можеть надати відповідний висновок для суду

Відповідачка ОСОБА_2 в судові засідання на виклики не з`явилася, причини своєї неявки не повідомила, хоча про дату, час та місце його проведення була належним чином повідомлена судом шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції (а.с.29,33) за адресою реєстрації - АДРЕСА_1 ,(а.с.27), а також шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на сайті Долинського районного суду (а.с.31-32, 42-43, 50-51) та відправлення повісток про виклик до суду рекомендованим повідомленням, які повернулися з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 35-36, 45-46, 53-54), що, виходячи з позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 18.01.2023 у справі № 947/15524/20, дає підстави вважати, що судова повістка вручена. Також дані РНОКПП відповідачки внесені у статкартку в програмі "Д-3", що забезпечує її можливість отримувати всі процесуальні документи та повістки у застосунку "Дія". Відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду відповідачка не подала.

Враховуючи те, що відповідачкою ОСОБА_2 у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для вирішення спору. Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно із ч.ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

В силу ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Таким чином, законодавство України закріпило право одного з батьків, хто проживає окремо від дитини, на спілкування з нею та право брати участь у її вихованні.

Законодавством також встановлений обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні батьком прав щодо виховання дитини та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку.

Ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст.15 Закону України "Про охорону дитинства", дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень ст. 3 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції "Про права дитини", держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 9 Конвенції "Про права дитини" передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції "Про права дитини", ст.ст. 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Європейський суд з прав людини в п.47 та п.50 рішення "Савіни проти України" від 18.12.2008 зазначив, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Наведене узгоджується з правовим висновком викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц.

Як слідує з матеріалів справи сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2020 в справі №347/1558/20, провадження №2/347/620/20 - розірвано (а.с.7).

Під час спільного проживання в шлюбі у сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка - ОСОБА_7 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане повторно 18.04.2023 (а.с.6), яку на підставі вищевказаного рішення суду залишено проживати з матір`ю ОСОБА_2 .

В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами по справі погіршилися стосунки. Відповідачка ОСОБА_2 , з якою проживає дочка ОСОБА_8 , чинить перешкоди батькові дитини ОСОБА_1 , який проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, на підтвердження чого ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи скріншоти телефонної переписки з ОСОБА_2 у застосунку "Вайбер" (а.с.11-20).

Сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способу участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття спільного рішення.

З метою реалізації свого права на спілкування з дитиною, позивач звертався до органів опіки та піклування як за зареєстрованим місцем проживання відповідачки, що в АДРЕСА_2 , так і за її останнім фактичним місцем проживання, що в АДРЕСА_3 .

Так, згідно з повідомлення Служби у справах дітей Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області від 15.06.2023 за №104/01-88 встановлено про те, що на заяву ОСОБА_1 від 03.05.2023 про визначення порядку та усунення перешкод у вихованні, спілкуванні та визначенні способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною повідомлено наступне.

Згідно п. 73 "Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 № 866 - "У разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (в разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини".

Зясовано, що на території Долинської міської ради територіальної громади дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично не проживає та не перебуває.

Додатково повідомлено, що Службою у справах дітей міської ради проведено бесіду (за допомогою телефонного зв`язку) з ОСОБА_2 , матірю дитини, щодо недопущення вчиненню нею перешкод в участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною (а.с.8).

Відповідно до повідомлення Служби у справах дітей Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області від 04.09.2025 за №166/01-18 встановлено про те, що на заяву ОСОБА_1 від 04.08.2025 про усунення перешкод у вихованні, спілкуванні та визначенні способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнього повідомлено, що згідно законодавства вирішення спорів з зазначеного приводу здійснюється органом опіки та піклування за місцем фактичного проживання дитини.

Проте, з метою забезпечення найкращих інтересів дитини працівники Служби у справах дітей за допомогою Viber поспілкувалися з ОСОБА_2 , матір`ю дитини, щодо недопущення вчиненню нею перешкод в участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. ОСОБА_9 пояснила, що не заперечує щодо спілкування дочки з батьком, а також про те, що телефон дочки не заблокований та здатний приймати дзвінки та повідомлення від батька (а.с.9).

Згідно відповіді Служби у справах дітей Косівської міської ради Калуського району Івано-Франківської області від 03.10.2025 за №219 встановлено, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що Службою у справах дітей Косівської міської ради розглянути його заяву про визначення порядку, усунення перешкод у вихованні, спілкуванні, визначенні способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проведення обстеження умов проживання дитини - немає можливості.

29.09.2025 працівниками Служби у справах дітей було здійснено виїзд за вказаною у заяві адресою: АДРЕСА_3 . Двері будинку були зачинені, нікого вдома не було. Зв`язок з абонентом ОСОБА_2 був відсутній. Зі слів сусідів стало відомо, що ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_8 не проживають за даною адресою, а давно перебувають за межами України.

Староста Вербовецького старостинського округу листом від 01.10.2025 №63/04-08/2 повідомив про те, що ОСОБА_2 разом з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , деякий час проживали у будинку матері ОСОБА_10 , вони виїхали за кордон і більше не повертались. Контактні дані відсутні (а.с.10).

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що незважаючи на неодноразові звернення позивача ОСОБА_1 до органів опіки та піклування, його намагання позасудовим шляхом врегулювати даний спір, виявились безрезультатними, оскільки відповідачка ОСОБА_2 надалі вчиняє перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_6 , що позбавляє його можливості брати участь у вихованні та житті власної дитини.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною- дочкою ОСОБА_6 , його участь у вихованні останньої , буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, спілкування доньки з батьком буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

З огляду на вищевикладене, оскільки сторони (позивач та відповідачка) мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у її вихованні, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає її нормальному розвитку, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу спілкування батька з дитиною, суд, з урахуванням інтересів дитини, її малолітнього віку, поведінки батьків, між якими не має порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В найкращих інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд вважає за необхідне зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, та надати батькові можливість спілкування з дитиною відповідно до способу, визначеного рішенням суду.

Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини в інший спосіб, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це.

До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі до ст.ст. 17, 19, 141-142, 153, 157, 159 СК України, керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування: Служба у справах дітей Долинської міської ради, про визначення порядку (зміни) та усунення перешкоди у вихованні, спілкуванні та визначені способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною- задоволити.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні із малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити час та спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спілкуванні та вихованні зі своєю малолітньою дочкою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: кожен день в період з 09:00 години до 18:00 години всіма доступними засобами зв`язку: телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду .

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування: Служба у справах дітей Долинської міської ради, місце знаходження: м.Долина просп.Незалежності,5 Івано-Франківської області, 77504, .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш