Провадження № 2/537/209/2026
Справа № 537/6632/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.01.2026 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді Мартишевої Т.О.,
за участю секретаря судового засідання Антохіної Ю.С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Кременчуці у порядку загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,
До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , у якій позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 108547 грн 04 коп.
По даному факту була порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 21 липня 2025 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, та призначене покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

До теперішного часу ОСОБА_3 позивачу не відшкодовані збитки в сумі 108547 грн 04 коп., завдані внаслідок крадіжки вищевказаного майна.

Позивач зазначила, що при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_3 цивільний позов не розглядався.

Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 15 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначене підготовче засідання.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 16 грудня 2025 у справі у справі закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи у її відсутність за участі її представника.

Представник позивача адвокат Яременко О.І. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України.

З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 липня 2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначено йому покарання за ч. 4 ст. 185КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі частини 1 статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Вирок суду набрав законної сили 09 вересня 2025 року.

З вироку вбачається, що 25.04.2025 близько 13 год. 30 хв., точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_3 перебував поруч із багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_1 . У цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел направлений на таємне викрадення майна в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні». Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 та шляхом відкриття вхідних дверей за допомогою підручних інструментів (відмички), які приніс з собою заздалегідь, відкрив замок вхідних дверей й проник до житла, звідки таємно викрав майно належне ОСОБА_2 , а саме: золотий ланцюжок довжиною 50 см, плетіння спіраллю, вагою 3 г, 583 проби, вартістю 14297 грн 83 коп.; золотий хрестик (розп?яття Ісуса Христа), вагою 2 г, 583 проби, вартістю 9531 грн 88 коп.; обручальну золоту каблучку, вагою 6 г, 583 проби, вартістю 28595 грн 65 коп.; золоту каблучку з білим камінцем, вагою 3 г, 583 проби, вартістю 7668 грн 45 коп.; золоту каблучку з білим камінцем, вагою 2 г, 583 проби, вартістю 5112 грн 30 коп.; 1 золоту сережку з білим камінцем, вагою 1,5 г, 583 проби, вартістю 3834 грн 23 коп.; грошові кошти у сумі 27000 грн. та у сумі 300 доларів США, по курсу НБУ 41,689 грн. станом на 25.04.2025, що становить 12506 грн 70 коп. У подальшому, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_2 майнової шкоди на загальну суму 108547 грн 04 коп.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є потерпілою внаслідок вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

Частиною 12 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, є зокрема завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно зі ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стаття 22 ЦК України визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто збитками є фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені особою, або які мають бути нею зроблені, та упущену вигоду. При цьому, вказані витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням порушеного права особи, а саме, без здійснення таких витрат є неможливим відновлення порушеного права особою.

У постанові від 20 січня 2021 року в справі N 197/1330/14-ц (провадження N 61-21956св19) Верховний Суд вказав, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Отже, для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина у заподіянні шкоди.

Диспозиція вищенаведеної норми покладає на позивача обов`язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У судовому засіданні встановлено, що факт скоєння кримінального правопорушення та вину ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення щодо викрадення майна належного ОСОБА_2 на загальну суму 108547 грн 04 коп. доведено вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 липня 2025 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту вироку Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 липня 2025 року вбачається, що цивільний позов у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не подавався.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна" (з наступними змінами) та абз. 1 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" судам роз`яснено, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

В силу положеньст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Суд не ставить під сумнів факт завдання майнової шкоди позивачу відповідачем у заявленому позивачем розмірі.

Жодних доказів щодо відсутності вини відповідача у заподіянні даної матеріальної шкоди відповідачем до суду не надано та не спростовано.

Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 108547 грн 04 коп., що становить вартість майна, яким заволоділа відповідач, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп.

Керуючись ст. ст. 16, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 12, 77, 78, 81, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 , фактичне місце перебування: Житомирська область, місто Коростень, виправна колонія 71; РНОКПП НОМЕР_2 ) про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальну шкоду у розмірі 108547 (сто вісім тисяч п`ятсот сорок сім) гривень 04 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 26 січня 2026 року.

Суддя : Т.О. Мартишева