Справа № 405/7420/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Кропивницький

Суддя Подільського районного суду міста Кропивницького Драний В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності на нього, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про поділ в натурі нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності на нього, в якому просить: 1) поділити в натурі житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право спільної часткової власності на вказаний будинок; 1) поділити в натурі земельну ділянку кадастровий номер :42:367:0034 площею 0,0441 га за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право спільної часткової власності на вказану земельну ділянку.

Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького суду від 02.12.2025 року позовна заява залишена без руху та позивачу надано десятиденний строк з дня отримання позивачем цієї ухвали для усунення недоліків, а саме надати нову редакцію позову та доплатити судовий збір.

20.01.2026 року вказана ухвала була направлена судом до електронного кабінету представника позивача в Електронному суді, про що судом того ж дня отримано повідомлення про доставлення копії судового рішення до його електронного кабінету.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення (в тому числі ухвали) є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Відтак, останнім днем для усунення недоліків заяви є 30.01.2026 року.

23.01.2026 року представник позивача адвокат Болотських А.Ю. подала до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додала позовну заяву в новій редакції та квитанцію про сплату судового збору в розмірі 968,96 грн.

Проте, вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем виконані лише частково, оскільки позивачем не вказано правильно ціну позову та не сплачено судовий збір у повному обсязі.

Так, позовна заява ОСОБА_1 містить дві самостійні позовні вимоги майнового характеру поділ в натурі та припинення права спільної часткової власності на житловий будинок та поділ в натурі та припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку.

За статтею 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

При цьому, у позовній заяві ціна позову вказана у розмірі 848111,97 грн.

Так, згідно звіту про оцінку, складеного 20.11.2025 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , об`єкт оцінки житловий будинок садибного типу. Згідно цього звіту вартість вказаного домоволодіння (житлового будинку), станом на 20.11.2025 року становить 1915000 грн.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 22.01.2026 року оціночна вартість земельно ділянки кадастровий номер :42:367:0034 площею 0,0441 га за адресою: АДРЕСА_1 станом на 22.01.2026 року становить 5511,97 грн.

Отже, правильна ціна позову становить 1915000 + 5511,97 = 1920511,97 грн., а не 848111,97 грн., як зазначено у позові.

Також, згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно ч. 3 ст. 4 цього Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, за подання даного позову з урахуванням вказаного коефіцієнта та обмежння максимального розміру судового збору слід сплатити судовий збір у розмірі (15140 + 1211,20) х 0,8 = 13080,96 грн.

У свою чергу, позивачем було сплачено судовий збір за подання даного позову в розмірі 6740,00 грн. (квитанція № 1087-1603-2309-7368 від 26.11.2025 року) та 968,96 грн. (квитанція № 2209-7635-7968-2335 від 22.01.2026 року), а всього 7708,96 грн.

Відтак, позивач не надав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі на рахунок суду, до якого він звернувся з позовною заявою.

Таким чином, у встановлений строк недоліки позовної заяви не усунуті повністю, клопотань про продовження чи поновлення строку на усунення недоліків позовної заяви від позивача не надходило. У свою чергу, суд не знаходить підстав для продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви з власної ініціативи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що кожна держава вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. (рішення у справі «Де Жуфр да ла Праделль проти Франції» (De Geouffre de la Pradelle v. France) від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Також, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За даних обставин, враховуючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності на нього - вважати неподаною та повернути позивачу ОСОБА_1 .

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Подільського районного суду

міста Кропивницького В.В. Драний