Провадження № 2/355/333/26
22 січня 2026 року Баришівський районний суд Київської області
у склад: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» Пархомчука Сергія Валерійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
-простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000, 00 гривень;
-прострочена заборгованість за процентами в розмірі 3737, 60 гривень .
Сума виданого кредиту 2000,00 гривень, дата надання кредиту 05 січня 2020 року, строк кредиту 30 днів, відсоткова ставка 1,85% на добу. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, стан на 26 травня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 5737,60 гривень, прострочена заборгованість за сумою кредиту в розміром 2000,00 гривень, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 3737,60 гривень. Згідно норм кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. У разі неявки до судового засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи заочно.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, була належно повідомлена про час місце розгляду справи на 23 грудня 2025 року о 09 годині 15 хвилин з довідки про причини повернення поштового конверта з ухвалою суду слід, повернуто «за закінченням терміну зберігання», далі повідомлялась через веб-сайт Судової влади України на 22 січня 2026 року о 10 годині, причину неявки суду не повідомила, яку слід вважати неповажною. Відзиву стосовно заявлених позовних вимог надано не було.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
На підставі ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі.
Судом досліджені матеріли справи у повному обсязі, а саме:
Копію договору факторингу №1-31/05/21 від 31 травня 2021 року з якого слід, що ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс груп» уклали даний договір виходячи з того, що клієнт володіє, використовує та розпоряджається правами грошової вимоги до третіх осіб-боржників, пов`язаними з отриманнями боржниками кредитами у відповідності до укладених кредитних договорів, погашення боржниками заборгованості за якими не відбулось в строк з тих чи інших причин. Відповідно до п.1.1 на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до ст.73 ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. За п.1.2 внаслідок передачі(відступлення) прав вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах ,що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх прав грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. За п.1.3 фактор має право здійснити наступне відступлення третім особам вимоги до боржників, придбаних від клієнта за цим договором. Відповідно доп.6.1 у відповідності до умов цього договору клієнт передає(відступає) фактору права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, та які входять до портфеля заборгованості. Загальний розмір портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються, складає 191300407,10 гривень станом на дату підписання сторонами цього договору. Відповідно до п.6.2.3. права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору та виконання фактором вимог п.7.2. договору. відповідно до п.7.2 фактором здійснює оплату клієнту шляхом: перерахування суми, що вказано в п.7.1 яка складає 3306640,45 гривень протягом 10 робочих днів з дати підписання сторонами цього договору.(а.с.25-26)
Копію витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №1-31/05/2021 від 31 травня червня 2021 року відповідно якого кредитор ТОВ «ГОУФІНГОУ» передав новому кредитору ТОВ «ФК Сіті ФІНАНС груп» реєстр боржників в якому знаходиться і відповідач ОСОБА_1 сума виданого кредиту становить 2000,00 гривень, залишок по відсотках 3737,60 гривень, загальна сума заборгованості становить 5737,60 гривень.(а.с.13)
Копію платіжного доручення №37 від 10 червня 2021 року з якого слід, що ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс груп» перерахувала ТОВ «ГОУФІНГОУ» 2316640,45 гривень оплату за відступлення права вимоги за договором факторингу №1-31/05/21 від 31 травня 2021 року(а.с.29)
Копію платіжного доручення №36 від 04 червня 2021 року з якого слід, що ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс груп» перерахувала грошові кошти ТОВ «ГОУФІНГОУ» в розмірі 990000,00 гривень оплату відступлення права вимоги за договором факторингу №1-31/05/21 від 31 травня 2021 року.(а.с.29)
Копію договору №1-903/06/2021 відступлення права вимоги від 03 червня 2021 року з якого слід, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс груп» та ТОВ «ФК Дебет Коллекшн» відповідно до п.1.1 в порядку та на умовах визначених договором, кредитор відступає новому кредитору належні йому права вимоги за кредитними договорами, а новий кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитними договорами , а новий кредитор замінює кредитора як сторону- кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує кредитору вартість права вимоги, що відступаються в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника кредитора, а відповідно до чинного законодавства України у виконавчих провадженнях та усіх спорах, пов`язаних з правом вимоги. Відповідно до п.2.1 загальна вартість прав вимоги за договором становить 3311640,45 гривень. За п.2.2 новий кредитор зобов`язується сплатити кредитору вартість прав вимоги, вказану в пункті 2.1. договору, шляхом переказу коштів на рахунок визначений у розділі 8 цього договору не пізніше 5 банківських днів з дати підписання цього договору. Відповідно до п.4.1. в дату відступлення прав вимоги за кредитним договором згідно умов договору, кредитор передає а новий кредитор зобов`язаний прийняти документи по кредитам, яка наявна у кредитора, про що складається акт приймання-передачі. Приймання-передача документації здійснюється уповноваженими представниками сторін. Відповідно п.6.1договір набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору. Відповідно до п.6.2 сторони досягли взаємної згоди про те, що права та обов`язки за договором припиняються у випадку невиконання новим кредитором умов пунктів 2.1 та 2.2 договору. Відповідно до п.6.3 у випадках зазначених в п.6.2 договору, договір вважається розірваним, а права та обов`язки за ним припиненими з дати направлення кредитором відповідного письмового повідомлення новому кредитору. У випадку наявності в нового кредитора невиконаних зобов`язань за договором перед кредитором, договір продовжує діяти в частині невиконаних зобов`язань до повного їх виконання. (а.с.15-18)
Копію витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №1-03/06/21 від 03 червня 2021 року відповідно якого кредитор ТОВ «ФК «Сіті Фінанс груп» передав новому кредитору ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» реєстр боржників в якому знаходиться і відповідач ОСОБА_1 сума виданого кредиту становить 2000,00 гривень, залишок по відсотках 3737,60 гривень, загальна сума заборгованості становить 5737,60 гривень.(а.с.12)
Копію платіжної інструкції кредитного переказу коштів №2 від 09 червня 2021 року слід, що ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШ» перерахувало ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС груп» 2321640,45 гривень оплату згідно договору відступлення права вимоги №1-03/06/2021 від 03 червня 2021 року.(а.с.32)
Копію платіжної інструкції кредитного переказу коштів №1 від 04 червня 2021 року з якого слід, що ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» перерахувало ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС груп» 990000,00 гривень оплату згідно договору відступлення прав вимоги №1-03/06/2021 від 03 червня 2021 року.(а.с.32 зворотна сторона аркуша)
Копію вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором з якого слід, що директор ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» Соколенко С.О. повідомив відповідача ОСОБА_1 про зміну кредитора та нагадав про повернення існуючого боргу за кредитним договором в розмірі 5737 гривень.(а.с.10)
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
За ч.1 ст. 526 ЦК України слід, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як слід з ст.536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
У свою чергу відповідач використовуючи своє право згідно укладених договорів отримав кредитні кошти які використовував на свій розсуд.
Сторона позивача уклала договір факторингу з кредитором відповідача ОСОБА_1 на підставі яких фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт (кредитори) відступлять факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом проценти.
Як слід за ст. 1077 ЦПК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За ст. 1078 ЦК України слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
З ст.514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст.1082 ЦК України слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Отже, як було встановлено судом, що відповідач ОСОБА_1 уклавши договір про надання кредиту отримала від первісного кредитора грошові кошти однак свої зобов`язання з їх повернення не виконала кошти не повернула. Первісний кредитор уклавши договір факторингу за плату відступив право вимоги за цим договором. Новий кредитор отримавши право вимоги до боржника уклав договір факторингу за плату з стороною позивача по справі яка отримала право на право вимоги вимагати повернення кредитних коштів та процентів за користування ними у відповідача. З таких підстав позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.
На підставі викладеного керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 81, 89, 128, 141,223,229,263-265,280 ЦПК України, ст.ст.6,205,207,526,625,626,628, 638,639,1048,1050,1052,1054,1077,1078,1082 ЦК України.-
Позовну заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» Пархомчука Сергія Валерійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
-простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок;
-прострочена заборгованість за процентами в розмірі 3737 (три тисячі сімсот тридцять сім) гривень 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 26 січня 2026 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов