УХВАЛА

13 лютого 2026 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Кучина Н.Г, розглянувши заяву Державного підприємства "Українська геологічна компанія" про скасування судового наказу в справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства "Українська геологічна компанія" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та пов`язаних з нею сум,

в с т а н о в и в:

11.02.2026 року керівник Державного підприємства "Українська геологічна компанія" Шевердін І.В. звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу від 10 грудня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства "Українська геологічна компанія" заборгованості по заробітній платі в сумі 125359 (сто двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) грн. 37 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 63150 (шістдесят три тисячі сто п`ятдесят) грн. 80 коп. та судового збору в розмірі 302 (триста дві) гривні 80 коп. Просить поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу у справі № 569/26675/25, який пропущено з поважних причин.

В обґрунтування поважності причин пропущення строку зазначає, що 23 січня 2026 року судовий наказ отримано боржником, що підтверджується даними поштового трекінгу АТ «Укрпошта».

Вважає, що відповідно до вимог статті 126 Цивільного процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної події, у зв`язку з чим строк на подання заяви про скасування судового наказу спливав 07 лютого 2026 року.

Заявник покликається на такі причини подачі заяви із пропущенням строку.

Строк на подання заяви було пропущено з поважних причин, що не залежали від волі боржника. У січні 2026 року внаслідок масованих ракетних обстрілів міста Києва відбулося тривале екстрене відключення електроенергії. Зокрема, 9 січня 2026 року були пошкоджені об`єкти енергетичної інфраструктури, у зв`язку з чим на лівому березі міста Києва було запроваджено аварійні відключення електроенергії. Місцезнаходження боржника: м. Київ, провулок Геофізиків, 10.

Згідно з інформацією ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», зазначена адреса належить до групи, в якій з 09 січня 2026 року та станом на день подання цієї заяви діяли постійні екстрені відключення електропостачання, у зв`язку з чим електропостачання було нестабільним та тривалий час відсутнім. Крім того, початок року для державного підприємства є періодом навантаження, пов`язаного з інтенсивною організаційною та договірною роботою, плануванням діяльності на поточний рік та завершенням звітних процесів. Поєднання значного обсягу управлінської та договірної документації з постійною відсутністю електроенергії створило об`єктивні перешкоди, які унеможливили своєчасне опрацювання судового наказу та підготовку цієї заяви у встановлений законом строк.

З огляду на викладене та на підставі статті 127 Цивільного процесуального кодексу України боржник просить суд поновити пропущений процесуальний строк.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 10 грудня 2025 року видано судовий наказ про стягнення з Державного підприємства "Українська геологічна компанія" на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 125359 (сто двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) грн. 37 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 63150 (шістдесят три тисячі сто п`ятдесят) грн. 80 коп. та судового збору в розмірі 302 (триста дві) гривні 80 коп.

З наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного документу вбачається, що оскаржуваний судовий наказ було доставлено до електронного кабінету Державного підприємства "Українська геологічна компанія" 18 грудня 2025 року о 2 год. 10 хв. 14 сек. (а. с. 17)

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

За таких обставин, судове рішення вважається врученим боржнику 19 грудня 2025 року.

Відповідно до ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

03 січня 2026 року є днем закінчення строку на подачі такої заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, коли судовий наказ набирає законної сили у день його видачі.

За таких обставин, судовий наказ набрав законної сили 08 січня 2026 року.

Доводи представника Державного підприємства "Українська геологічна компанія" в тій частині, що строк подачі заяви про скасування судового наказу має рахуватись з 23 січня 2026 року, дата отримання боржником судового наказу поштою, судом відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до частин п`ятої-дев`ятої статті 43 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення заявника з заявою) документи (зокрема процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 3 Положення про ЄСІТС Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) це сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.

Користувач ЄСІТС (користувач) особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію, та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС, відповідно до її повноважень (підпункт 5.6 пункту 5 Положення про ЄСІТС).

Відповідно до пункту 8 Положення про ЄСІТС підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав.

Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами.

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про ЄСІТС).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС у добровільному порядку (пункт 10 Положення про ЄСІТС).

Процедура реєстрації Електронного кабінету фізичної особи та фізичної особи-підприємця здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису такої особи (пункт 11 Положення про ЄСІТС).

Для автентифікації в Електронному кабінеті користувач використовує чинний сертифікат відкритого ключа та особистий ключ кваліфікованого електронного підпису, що зберігається на захищеному носії особистих ключів або на звичайному носії інформації (пункт 13 Положення про ЄСІТС).

Використання особистих ключів користувачами, а також створення ними кваліфікованого електронного підпису здійснюються в порядку, визначеному Законом України «Про електронні довірчі послуги», з особливостями, встановленими цим Положенням. Відмова користувача від отримання або використання особистих ключів кваліфікованого електронного підпису, їх використання з порушенням зазначених нормативних актів позбавляє його права доступу до ЄСІТС (пункт 14 Положення про ЄСІТС).

Підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи (пункт 24 Положення про ЄСІТС).

Відповідно до частин першої, четвертої, шостої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (далі - ЄСІТС). ЄСІТС відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Частиною восьмою статті 14 ЦПК України передбачено, що реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом. Особливості використання електронного підпису в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до підпункту 15.16 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України створення та забезпечення функціонування ЄСІТС здійснюються поетапно. Окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на вебпорталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС. Про початок функціонування ЄСІТС у складі всіх необхідних для її повного функціонування підсистем (модулів) Вища рада правосуддя публікує оголошення у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України. Оголошення про створення та забезпечення функціонування окремої підсистеми (модуля) ЄСІТС має містити посилання на відповідний підпункт підпункту 15 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» цього Кодексу, який передбачає особливості вчинення тих процесуальних (або інших) дій, порядок вчинення яких зазнає змін після початку функціонування такої підсистеми (модуля).

Так, у газеті «Голос України» від 04 вересня 2021 року № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистеми (модулів) ЄСІТС - «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку та вказано, про зміну порядку вчинення процесуальних (або інших) дій, особливості вчинення яких передбачені підпунктами 15.1, 15.5, 15.6, 15.14, 15.16 підпункту 15 пункту 1 розділу XIІI «Перехідні положення» ЦПК України.

Також вказано, що зазначені дії вчиняються з використанням підсистем (модулів) ЄСІТС у порядку, визначеному Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення) та нормами процесуального законодавства, що регулюють порядок вчинення таких дій після початку функціонування відповідних підсистем (модулів) ЄСІТС.

Зазначені в оголошенні Вищої ради правосуддя підсистеми (модулі) ЄСІТС почали офіційно функціонувати з 05 жовтня 2021 року.

Відповідно до пункту 16 Положення процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом.

Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС (пункт 26 Положення).

Враховуючи вищевикладене та зазначені приписи чинного законодавства, ДП "Українська геологічна компанія" є суб`єктом господарювання державного сектору, а відтак зобов`язано бути зареєстрованим у підсистемі «Електронний суд» і мати "електронний кабінет" і, як вбачається з матеріалів справи до електронного кабінету ДП "Українська геологічна компанія" 18 грудня 2025 року було доставлено в електронному вигляді "Стягнення з/п від 10.12.2025 по справі № 569/26675/25, а також прикріплені до нього файли 18 грудня 2025 року о 02:10:14 (а.с. 17).

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відтак, суд приходить до висновку, що перебіг строку для подачі заяви про скасування судового наказу розпочинається з 19 грудня 2025 року, а не з 23 січня 2026 року, як вказує боржник.

Щодо пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу, суд зазначає таке.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Право суду на поновлення строку не є безмежним.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Поновлення строку на оскарження судового рішення без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження "остаточного судового рішення" є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У постанові від 14 грудня 2020 року Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) виклав висновки про те, що тлумачення норм цивільного процесуального законодавства України, які регулюють поновлення процесуального строку на оскарження, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, дає підстави стверджувати, що суд при вирішенні питання про поновлення строку на оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для оскарження не є належним мотивуванням поновлення строку на оскарження.

Відповідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом було дотримано вимоги закону і ДП "Українська геологічна компанія" надіслано до його електронного кабінету судовий наказ від 10.12.2025 року, який доставлено 18.12.2025 року.

В обгрунтування підстав для поновлення строку ДП "Українська геологічна компанія" покликається на те, що 9 січня 2026 року були пошкоджені об`єкти енергетичної інфраструктури, у зв`язку з чим на лівому березі міста Києва було запроваджено аварійні відключення електроенергії. Місцезнаходження боржника: м. Київ, провулок Геофізиків, 10.

Згідно з інформацією ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», зазначена адреса належить до групи, в якій з 09 січня 2026 року та станом на день подання цієї заяви діяли постійні екстрені відключення електропостачання, у зв`язку з чим електропостачання було нестабільним та тривалий час відсутнім.

З поданих боржником роздруківок повідомлень ДТЕК від 07.02.2026, 31.01.2026 та повідомлення КМДА від 10.01.2026 вбачається, що вводяться відключення світла, однак, вказані повідомлення не підтвержують відсутність постачання електроенергії саме за адресою ДП "Українська геологічна компанія" та години відключення, а, як наслідок, про неможливість подачі такої заяви своєчасно в період строку оскарження судового наказу, оскільки як встановлено вище, останнім днем подачі такої заяви слід рахувати 03 січня 2026 року.

Наведені заявником підстави для поновлення строку визнано судом неповажними, доводи представника заявника щодо перебігу процесуального строку є помилковими, адже вони не відповідають положенням ст. 272 ЦПК України.

Суд вважає, що керівник Державного підприємства "Українська геологічна компанія" Шевердін І.В. подав заяву про скасування судового наказу після закінчення строку, визначеного ч. 1 ст. 170 ЦПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи, що заява боржника ДП Українська геологічна компанія" про скасування судового наказу подана після закінчення строку, встановленого законом та судом не встановлено підстав для поновлення строку для подання цієї заяви, суд приходить до висновку про її повернення.

Керуючись ст. 171, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Повернути Державному підприємству "Українська геологічна компанія" заяву про скасування судового наказу в справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства "Українська геологічна компанія" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та пов`язаних з нею сум.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. Г. Кучина