Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 січня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участю секретаря Камілли В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ужгород за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернулась позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковальчук Олеся Василівна, з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що позивачка є повнолітньою дочкою ОСОБА_2 . На теперішній час вона досягла повноліття, однак продовжує навчання у Державному вищому навчальному закладі «Ужгородському національному університеті» на першому курсі денної форми навчання, стипендію не отримує. У зв`язку з навчанням вона не має постійного доходу та потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає.

Враховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн щомісячно до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Ухвалою суду від 19.12.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача та позивач не заявились, разом з тим адвокатом Ковальчук О.В. було подане клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом надіслання повістки за адресою місця його проживання.

Згідно з п.п.1, 2, 3, 4 ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за правилами статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на день подачі позову досягла повноліття.

З 01.09.2025 року ОСОБА_1 навчається в Державному вищому навчальному закладі «Ужгородському національному університеті» на денній формі навчання, що підтверджується довідкою №348 від 16.09.2025 року.

Відповідно до довідки №776 від 10.10.2025 року з вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» ОСОБА_1 стипендію не отримує.

Згідно з довідкою з Пенсійного фонду від 06.10.2025 року ОСОБА_1 не перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області як отримувач пільг.

Довідкою Закарпатського обласного центру зайнятості підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як така, що шукає роботу.

Представник позивача зазначає, що батько позивачки ОСОБА_2 має змогу сплачувати аліменти на утримання її довірительки, оскільки проживає за кордоном, а саме в Польщі. Також Відповідач володіє нерухомим майном: двома земельними ділянками та будинком у Вінницькій області.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, що продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як установлено з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 досягла 18 років, є студенткою Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» на денній формі навчання, стипендію не отримує, самостійного заробітку немає.

Отже, встановлені судом обставини справи свідчать про те, що позивач потребує матеріальної допомоги для оплати пов`язаних з навчанням витрат.

Разом з цим, суд не встановив обставин, які б свідчили про відсутність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу дочці на час її навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Із урахуванням викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також визнання відповідачем позовних вимог в розмірі, про який просить позивач, беручи до уваги також матеріальне становище позивача та відповідача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки до закінчення навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн. щомісячно.

Суд вважає, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам позивача та рівню платоспроможності самого відповідача.

На підставі частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, тому за правилами статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 247, 264, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 7000 (семи тисяч гривень)грн. щомісячно, починаючи стягнення з 05.12.2025 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 20 копійок на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Закарпатського апеляційного суду до або через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , інші засоби зв`язку - не відомі.

Повний текст рішення складено 26.01.2026 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник