Справа № 308/390/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» про повернення судового збору у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

09.02.2026 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» Поляков О.В. звернувся до суду із заявою в якій просить повернути судовий збір, сплачений згідно платіжної інструкції №32216 від 08.01.2026 у сумі 2662,40 грн.

Розглянувши заяву, оглянувши матеріали справи №308/390/26, приходжу до наступного висновку.

З матеріалів справи №308/390/26 вбачається, що в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2026 року вказану позовну заяву було залишено без руху, а ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.01.2026 року повернуто позивачу.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.42 своєї постанови №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року зі змінами, внесеними 25.09.2015, роз`яснив судам, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір»№3674-VI від 08 липня 2011 року врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовий збір").

Вирішуючи питання щодо повернення суми судового збору суд також керується Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства Фінансів України №787 від 03 вересня 2013 року.

Разом з тим, в матеріалах справи №308/390/26 відсутні документи про сплату ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» судового збору за подачу саме позовної заяви до ОСОБА_1 .

Окрім того, звертаю увагу, що через те, що до позову не було додано документів, що підтверджують сплату судового збору саме за подачу позовної заяви, відповідачем за якою є ОСОБА_1 , така була залишена без руху, а в подальшому повернута, через неусунення недоліків.

З огляду на викладене, враховуючи що ухвалою судді позовну заяву ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» повернуто позивачу, оригіналу документу про сплату судового збору за подачу вказаної позовної заяви до ОСОБА_1 не додано, відтак приходжу до висновку, що на даний час відсутні підстави для повернення судового збору, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 133, 258-261 ЦПК України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» про повернення судового збору у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник