Справа № 132/1486/22 Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р. М.
Провадження № 22-ц/802/256/26 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І.,Шевчук Л. Я.,

секретаря Прядуна Ю. В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 адвоката Семенюк Наталії Юріївни на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

Від представника відповідача надійшло клопотання про призначення у даній справі посмертної судово-медичної експертизи з метою визначення стану ОСОБА_5 на час підписання заповіту.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2025 року клопотання задоволено.

Призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним посмертну судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1. Чи усвідомлювала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значення своїх дій та (або) чи могла керувати ними у момент складання нею заповіту 28.05.2021 року?

Проведення експертизи доручено експертам Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (21005, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Пирогова, будинок 109).

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи №132/1486/22 та медичну документацію.

На час проведення експертизи провадження в справі зупинено.

Витрати за проведення експертизи покладено на ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача ОСОБА_3 адвокат Семенюк Н. Ю. подала апеляційну скаргу,в якій, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

В судовому засіданні представник позивача Семенюк Н. Ю. апеляційну скаргу підтримала, представник відповідача ОСОБА_2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи клопотання сторони відповідача про призначення посмертної судово-медичної експертизи, суд першої інстанції дійшов висновку, що метоюпроведення такої експертизи є вирішення питання щодо встановлення стану ОСОБА_5 і здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на час укладення заповіту.

Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Експертному висновку, як і решті доказів, має бути притаманні належність, допустимість, достовірність і достатність.

Відповідно до частини 2 статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина 1 статті 103 ЦПК України).

За положеннями частин 1, 3, 5 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

За положеннями частини 1 статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 255 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення судом експертизи.

Апеляційним судом у справі, що переглядається, встановлено, що спірні правовідносини виникли з приводу визнання заповіту недійсним. Позивач у позовній заяві зазначав, що на час складання заповіту його сестра ОСОБА_5 не усвідомлювала значення своїх дій та (або) могла керувати ними. У зв`язку з цим позивачем також заявлялося клопотання про призначення експертизи з покликанням на те, що вказані обставини можуть бути встановлені лише із застосуванням спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

Так, з матеріалів справи встановлено, що вказане питання вже було предметом обговорення і у відповідності до ухвали суду від 14.09.2023 року була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, на вирішення якої було поставлено питання: «Чи страждала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент складання нею заповіту 28.05.2021 року, на тяжкий психічний розлад здоров`я або на якусь іншу психічну хворобу, внаслідок чого не могла усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними, а також чи була позбавлена можливості вільно і свідомо висловити свою волю щодо складання оскаржувального заповіту?».

Постановою Волинського апеляційного суду від 15.11.2023 року ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2023 року змінено та резолютивну частину було викладено в наступній редакції: «Призначити у справі посмертну судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити питання: Чи усвідомлювала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значення своїх дій та (або) чи могла керувати ними у момент складання нею заповіту 28.05.2021 року?».

Виконання вказаної експертизи було доручено експертам Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи.

Однак зазначена експертиза проведена не була і повернута без виконання, так як експертною установою, якій надсилалась для виконання, такий вид експертизи не проводиться.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення клопотання представника відповідача Катрича П. С. про призначення у справі посмертної судово-медичної експертизи.

Доводи апеляційної скарги є суперечливими, враховуючи позицію сторони позивача про те, що позовна заява про визнання заповіту недійсним обґрунтовується саме тими обставинами, що за станом здоров`я спадкодавець ОСОБА_5 не розуміла значенні своїх дій.

При цьому апеляційний суд зауважує, що жодний доказ, зокрема, висновок експерта, не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 адвоката Семенюк Наталії Юріївни залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2025 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2026 ро ку.

Головуючий

Судді :