Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Попадюка С.С., за участю секретаря судового засідання Щерби А.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Коби М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - Романенко М.Е., за допомогою підсистеми «Електронний Суд» 12.08.2024 звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 796257 від 13.01.2022 у розмірі 249710,44 грн та судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2422, 40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 13.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (надалі також ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 796257.

Позивачем зазначено, що власноручним підписанням договору ОСОБА_1 , підтвердила, що ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», , яка розміщена на сайті Фінансової Компанії: https://sloncredit.ua/, в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства), Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідачка погодила та зобов`язалась виконувати його умови.

Отже, відповідачка уклала договір № 796257 про надання споживчого кредиту від 13.01.2022 з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та на підставі платіжного доручення відповідачці були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 100000 грн.

ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідачка не виконала належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин.

У подальшому, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило право вимоги на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»відповідно до Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 796257 від 13 січня 2022 року.

Отже, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідачки.

Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 року новий кредитор набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 796257 від 13.01.2022 року в сумі 249710,44 грн, з яких 99476,18 грн заборгованість за тілом кредиту, 150234,26 грн заборгованість за відсотками.

Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення досудової вимоги на адресу відповідачки з вимогою про погашення боргу за кредитним договором.

На даний час, відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати.

Ухвалою від 14.08.2024 відкрите провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 10.09.2024.

Ухвалою від 28.09.2024 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із виявленням недоліків позовної заяви вже після відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 02.09.2024 продовжено розгляд справи.

Ухвалою суду від 10.09.2024 підготовче засідання відкладено на 11 год. 00 хв. 03.10.2024.

Протокольною ухвалою суду від 03.10.2024, з метою надання представнику відповідача часу для ознайомлення з матеріалами справи та надання додаткових доказів у судовому засіданні оголошено перерву до 13 год. 00 хв. 10.10.2024.

Ухвалою суду від 10.10.2024 клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» оригінали документів, які містяться у кредитній справі відповідача ОСОБА_1 .

Протокольною ухвалою суду від 10.10.2024 в судовому засіданні оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 30.10.2024.

Витребувані ухвалою суду від 10.10.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» докази, надійшли до суду 25.10.2024.

Протокольною ухвалою суду від 30.10.2024 за клопотанням представника відповідача адвоката Коби М.Г. підготовче засідання відкладено на 15 год. 30 хв. 07.11.2024.

Протокольною ухвалою від 07.11.2024, з метою узгодження позицій відповідача та її представника щодо призначення судової почеркознавчої експертизи, в судовому засіданні оголошено перерву до 16 год. 00 хв. 11.11.2024.

Ухвалою суду від 11.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 год. 00 хв. 04.12.2024.

Ухвалою суду від 11.12.2024 відкладено розгляд справи на 14 год. 00 хв. 09.01.2025, з метою з`ясування позиції відповідача щодо клопотання про призначення судової експертизи.

Протокольною ухвалою суду від 09.01.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 17.01.2025.

Протокольною ухвалою суду від 17.01.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Коби М.Г. про витребування інформації та відкладено розгляд справи на 16 год. 00 хв. 04.02.2025.

04.02.2025 суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, оголосивши час його проголошення: 09 год. 30 хв. 05.02.2025.

Протокольною ухвалою суду від 05.02.2025 судовий розгляд поновлено.

Ухвалою суду від 05.02.2025 клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування інформації задоволено частково. Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» інформацію щодо здійснення ОСОБА_1 , платежів: 11.02.2022 року в сумі 9678,00 грн. та 18.03.2022 року в сумі 1600,00 грн на погашення заборгованості за Договором №796257 від 13.01.2022, з наданням відповідних підтверджуючих первинних документів. Витребувано від Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК»: - інформацію щодо часу, виду та обставин відкриття на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) рахунку в АТ «КБ «АКОРДБАНК» НОМЕР_2 ; - виписку з рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по рахунку НОМЕР_2 в АТ «КБ «АКОРДБАНК» за період з дня відкриття рахунку по 28.08.2023; - первинні та/або інші документи, на підставі яких відбулося зарахування грошових коштів в сумі 100000,00 грн на рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) НОМЕР_2 в АТ «КБ «АКОРДБАНК» згідно кредитного договору №796527 від 13.01.2022, перерахованих ТОВ «Слон Кредит» АТ «КБ «АКОРДБАНК» згідно платіжного доручення № 14644 від 13.01.2022р. Розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 27.02.2025.

Витребувані ухвалою суду від 05.02.2025 докази надійшли до суду: від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» - 18.02.2025, від Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» - 25.02.2025.

Протокольною ухвалою суду від 27.02.2025, з метою надання представнику відповідача можливості ознайомитися із матеріалами справи, розгляд справи відкладено на 13 год. 15 хв. 17.03.2025 та викликано відповідача для надання пояснень.

Ухвалою суду від 17.03.2025 розгляд справи відкладено на 13 год. 15 хв. 07.04.2025.

Протокольною ухвалою суду від 07.04.2025, з метою ознайомлення відповідача з матеріалами справи, розгляд справи відкладено на 24.04.2025.

Ухвалою суду від 24.04.2025 розгляд справи відкладено на 13 год. 15 хв. 15.05.2025.

Протокольною ухвалою суду від 15.05.2025 за клопотанням представника відповідача адвоката Коби М.Г. розгляд справи відкладено на 16 год. 00 хв. 26.05.2025.

Ухвалою суду від 26.05.2025 клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування інформації задоволено. Витребувано від Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК»: - належним чином засвідчену копію договору № ІРК 220321/411-0 щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_2 від 13.01.2021, укладеного між Публічним акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» та ОСОБА_1 ; - належним чином засвідчені копії первинних та/або інших документів щодо здійснення 14.01.2021 ОСОБА_1 платежу 42539 з призначенням «Переказ коштів від ОСОБА_1 : Погашення кредиту згідно договору 501»; - належним чином засвідчені копії первинних та/або інших документів щодо здійснення 14.01.2021 ОСОБА_1 платежу з поповнення Mastercard/Visa, № карти НОМЕР_3 ; - відомості про те, чи була емітована Публічним акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» банківська картка на імя ОСОБА_1 для фінансових операції по картковому рахунку № НОМЕР_4 . Розгляд справи відкладено на 14 год. 00 хв. 17.06.2025.

Ухвалою суду від 17.06.2025 клопотання представника відповідача адвоката Коби М.Г. про повторне витребування інформації задоволено. Витребувано від Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК»: - належним чином засвідчену копію договору № ІРК 220321/411-0 щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_2 від 13.01.2022, укладеного між Публічним акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» та ОСОБА_1 ; - належним чином засвідчені копії первинних та/або інших документів щодо здійснення 14.01.2022 ОСОБА_1 платежу НОМЕР_5 з призначенням «Переказ коштів від ОСОБА_1 : Погашення кредиту згідно договору 501»; - належним чином засвідчені копії первинних та/або інших документів щодо здійснення 14.01.2022 ОСОБА_1 платежу з поповнення Mastercard/Visa, № карти НОМЕР_3 ; - відомості про те, чи була емітована Публічним акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» банківська картка на імя ОСОБА_1 для фінансових операції по картковому рахунку № НОМЕР_4 . Розгляд справи відкладено на 09 год. 30 хв. 01.07.2025.

Протокольною ухвалою суду від 01.07.2025, у зв`язку з ненадходженням до суду доказів, витребуваних ухвалою суду від 17.06.2025, в судовому засіданні оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 08.08.2025.

Витребувані ухвалою суду від 17.06.2025 докази, надійшли від Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» 01.07.2025, після завершення судового засідання у справі, та були передані головуючому 02.07.2025.

Ухвалою суду від 08.08.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Коби М.Г. про витребування інформації відмовлено. Розгляд справи відкладено на 11 год. 00 хв. 14.08.2025.

Ухвалою суду від 14.08.2025 у зв`язку із неявкою відповідача ОСОБА_1 , щодо якої відсутня інформація про належне повідомлення про час і місце проведення судового засідання, розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 09.09.2025.

Протокольною ухвалою суду від 09.09.2025, з метою отримання додаткових доказів за адвокатськими запитами представника відповідача, в судовому засіданні оголошено перерву до 15 год. 00 хв. 09.10.2025.

Протокольною ухвалою суду від 09.10.2025 за клопотанням представника відповідача адвоката Коби М.Г. продовжено перерву в судовому засіданні до 15 год. 45 хв. 28.10.2025.

Ухвалою суду від 28.10.2025 задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 14 год. 00 хв. 02.12.2025.

Ухвалою суду від 02.12.2025 задоволено клопотання представника відповідача адвоката Коби М.Г. про відкладення розгляду справи. У зв`язку із захворюванням відповідачки. Розгляд справи відкладено на 14 год. 00 хв. 22.12.2025.

Протокольною ухвалою суду від 22.12.2025 за клопотанням представника відповідача адвоката Коби М.Г. оголошено перерву в судовому засіданні до 09 год. 15 хв. 06.01.2026.

Ухвалою суду від 06.01.2026 задоволено клопотання представника відповідача адвоката Коби М.Г. про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 15 год. 00 хв. 02.02.2026.

В судове засідання 02.02.2026 представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник відповідача адвокат Коба М.Г. в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. Представником відповідача адвокатом Кобою М.Г. надано додаткові пояснення, у яких вказав що позов є необґрунтованим, не підтверджений належними і допустимими доказами. Звертає увагу суду, що в матеріалах справи відсутній оригінал кредитного договору. Копії платіжних інструкцій про перерахування коштів викликають сумнів у їх достовірності. У документах значиться відповідальним працівником ОСОБА_2 , яка одночасно підписувала документи від «Акордбанку» і від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», тому є всі підстави вважати, що документи сфальсифіковано. Відповідач ОСОБА_1 заперечує підписання будь-яких документів, вказаний у них телефон ОСОБА_1 не належить. ОСОБА_2 працювала в Першому Українському Міжнародному Банку з 2018 року, тому є припущення, що вона використала дані ОСОБА_1 для підготовки документів. Суду не надано доказів випуску платіжної картки на ім`я ОСОБА_1 - Акти прийому передачі, її активації та прив`язки до рахунку споживача. Посилання позивача на заборгованість ОСОБА_1 за відсутності доказів надання картки не є обґрунтованим. У матеріалах справи відсутній договір між «Акордбанком» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ». Також суду не надано виписок з рахунку, немає доказів зарахування кредитних коштів саме ОСОБА_1 . Представник відповідача вважає некоректним розрахунок заборгованості, оскільки останній зроблений не на момент звернення до суду, а за весь період дії договору. На думку представника відповідача, всі документи, які надані позивачем не підтверджують законність позовних вимог, сума заборгованості нічим не підтверджена, позов є недоведеним. Просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 підтримала позицію свого представника, вважає позов незаконним і необґрунтованим. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та її представника адвоката Коби М.Г., вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив таке.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Судом встановлено, що 13.01.2022 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 796257 про надання споживчого кредиту (надалі також Договір), відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 125 000 гривень строком на 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 13.01.2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитом та поверненням кредиту частинами відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до договору (Т.1, а.с.28-30).

Пунктом 1.5. Договору передбачено, що тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних), за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85% річних.

Відповідно до пунктів 1.7.-1.8. Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 189,56 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 371005,07 грн.

Згідно з пунктом 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 100000 гривень на користь Споживача за реквізитами: НОМЕР_6 в АТ «Акорд Банк», код банку 380634, призначання платежу: « НОМЕР_2 , кредитний договір № 796257 від 13.01.2022, ОСОБА_1 )» або за реквізитами поточного рахунку Споживача та /або за реквізитами платіжної картки, дані яких (-го,-ої) Споживач надав Товариству в будь-який спосіб; у розмірі 25000,00 гривень на користь Товариства, з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до пункту 3.5 Договору.

Відповідно до пункту 2.4. Договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту в порядку, передбаченому пунктом 2.1 Договору.

Згідно з пунктом 3.1 Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором (Графіком платежів).

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає Товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу.

Відповідно до пункту 3.6. Договору, прострочення Споживачем сплати кредиту (чергового платежу) та/або звернення Товариства до суду про стягнення заборгованості за Договором, не зупиняє нарахування процентів протягом строку, визначеного пунктом 1.4. Договору, крім випадків прийняття окремого відповідного рішення Товариством.

Згідно з підпунктом 4 пункту 4.1.Договору, Товариство має право: вимагати повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав та сплати процентів, у разі затримання Споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. В даному випадку Споживач повинен здійснити дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів, з дня одержання від Товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду Споживач усуне порушення умов цього Договору, така вимога Товариства втрачає чинність.

Відповідно до пункту 5.3. Договору, споживач здійснює платежі за Договором у такій черговості: у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: прострочені зобов`язання по процентам, прострочені зобов`язання по кредиту; у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: строкові зобов`язання по процентам, строкові зобов`язання по кредиту; у третю чергу здійснюється сплата інших платежів за Договором.

Згідно з умовами договору сторони погодили порядок повернення кредиту за договором та паспорт споживчого кредиту, які відповідачка підписала власноруч, визначили у таблиці обчислення загальну вартість кредиту для споживача (Т.1, а.с.32-34).

Відповідно до платіжного доручення № 14644 від 13 січня 2022 року підтверджено переказ коштів ТОВ «Слон Кредит» відповідачці ОСОБА_1 у розмірі 100000 грн 00 коп., згідно з кредитним договором № 796257 від 13.01.2022 року (Т.1, а.с.40).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 796257 від 13.01.2022 вбачається, що станом на 28.08.2023 заборгованість відповідачки у загальному розмірі складає 249710 грн 44 коп. (Т.1, а.с.41).

28 серпня 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» був укладений договір факторингу № 2808-23, предметом якого є відступлення прав вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах, зокрема, і до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 796257 від 13.01.2022 (Т.1, а.с. 20-24).

Відповідно до умов підпункту 2.1 пункту 2 договору, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених цим Договором.

Згідно з пунктом 4.1. Договору, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог у формі наведеної в Додатку №1 до цього Договору, за умови виконання Фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених Розділом 3 Договору.

28 серпня 2023 року Клієнтом та Фактором підписаний акт приймання-передачі реєстру прав вимог за Договором факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року (Т.1, а.с. 10).

Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до перейшло право вимоги за кредитним договором № 796257 від 13.01.2022 боржник ОСОБА_1 у розмірі 249710,44 грн, з яких 99476,18 грн заборгованість за тілом кредиту, 150234,26 грн заборгованість за відсотками. (Т.1, а.с. 14).

Згідно з платіжною інструкцією ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» здійснило оплату ТОВ «Слон кредит» за відступлення прав вимоги (Т.1, а.с.39).

15.11.2023 відповідачці надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Надано термін для добровільного врегулювання відповідачкою зобов`язання. Позивач надіслав поштовим відправленням лист за адресою, вказаною відповідачкою в кредитному договорі (Т.1, а.с.27).

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Висновки щодо правозастосування.

Судом встановлено, що між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 13.01.2022 на підставі анкети-заяви (Т.1, а.с.31) укладений договір про надання споживчого кредиту № 796257, відповідно до якого відповідачці було перераховано на її картковий рахунок кредитні кошти в сумі 100000 грн 00 коп. з кінцевим терміном повернення 13.01.2025.

Відповідно до платіжного доручення № 14644 від 13 січня 2022 року, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідачки (Т.1, а.с.40).

Відповідачка власноруч підписала договір, паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту, яка є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 796257 від 13.01.2022 (Т1, а.с.28-34).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не виконала належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за договором про надання споживчого кредиту № 796257 від 13.01.2022, не сплатила заборгованість за відсотками.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 796257 від 13.01.2022 вбачається,що станом на 28.08.2023 заборгованість відповідачки у загальному розмірі складає 249710 грн 44 коп. (Т1, а.с.41).

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на підставі Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року набуло статус нового кредитора за кредитним договором № 796257 від 13.01.2022, отримало право вимоги до ОСОБА_1 відносно заборгованості за вказаним кредитним договором.

За змістом витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 796257 від 13.01.2022 до боржника ОСОБА_1 у загальному розмірі 249710 грн 44 коп. із них: сума заборгованості за тілом 99476 грн 18 коп., сума заборгованості за відсотками 150234 грн 26 коп. (Т.1, а.с.14).

Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» направлено ОСОБА_1 досудову вимогу вих. № -АВ від 15.11.2023 року про те, що відбулось відступлення прав вимог за кредитним договором № 796257 від 13.01.2022 до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке в свою чергу стало новим кредитором та має вимагати від відповідача погашення кредитної заборгованості в сумі 249710 грн 44 коп.(Т.1, а.с.27).

Позивач вимагає повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав та сплати процентів, у зв`язку із грубим порушенням відповідачкою умов договору несплата частини кредиту та/або процентів щонайменше за один календарний місяць, що передбачено пп. 4 пункту 4.1 Договору.

Суд відхиляє доводи відповідача та її представника адвоката Коби М.Г., про те, що кредитний договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Слон Кредит» не укладався, а підписи на ньому, у заяві-анкеті та паспорті споживчого кредиту виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою, з огляду на таке.

На підставі ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У підготовчому судовому засіданні 10.10.2024 представником відповідача адвокатом Кобою М.Г. суду було надано клопотання, підписане відповідачем ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи, обґрунтоване тим, що відповідач заперечує факт підписання нею кредитного договору № 796257 від 13.01.2022. У клопотанні також містилося прохання про витребування у позивача оригіналів документів - кредитної справи.

Для встановлення дійсних обставин у справі та вирішення заявленого представником відповідача про призначення судової експертизи ухвалою суду від 10.10.2024 було частково задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» оригінали документів, які містяться у кредитній справі відповідача ОСОБА_1 .

Витребувані ухвалою суду від 10.10.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» докази, надійшли до суду 25.10.2024 (містяться в окремому конверті у матеріалах справи - на 15 арк.).

В підготовчому судовому засіданні 07.11.2024, з огляду на те, що до суду надійшли оригінали документів - кредитної справи ОСОБА_1 , і для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, судом було роз`яснено представнику відповідача його право заявити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи підписів, наявних на документах кредитної справи ОСОБА_1 . Протокольною ухвалою від 07.11.2024, з метою узгодження позицій відповідача та її представника щодо призначення судової почеркознавчої експертизи, в судовому засіданні оголошено перерву до 16 год. 00 хв. 11.11.2024 (Т.1, а.с. 106 на звор.).

В підготовчому судовому засіданні 11.11.2024, суд, сприяючи учасникам провадження в реалізації їхніх процесуальних прав, повторно роз`яснив відповідачу ОСОБА_1 та її представнику адвокату Кобі М.Г. їх право заявити клопотання про призначення експертизи та наслідки такої дії. Проте відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Коба М.Г. висловилися, що не вбачають за доцільне призначати експертизу у даній справі, відповідних клопотань про призначення експертизи суду не надали (Т.1, а.с.109-110).

Також під час розгляду справи по суті, при дослідженні письмових доказів у справі, в судовому засіданні 11.12.2024, з огляду на пояснення представника відповідача, який заперечував приналежність підпису на кредитному договорі ОСОБА_1 , судом, в черговий раз було роз`яснено представнику відповідача адвокату Кобі М.Г., право відповідача заявити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи підписів, наявних на документах кредитної справи ОСОБА_1 , та з метою з`ясування позиції відповідача, яка не була присутня в судовому засіданні, за клопотанням представника відповідача протокольною ухвалою суду розгляд справи було відкладено на 14. год 00 хв. 09.01.2025.

Однак ні в судовому засіданні 09.01.2025, ні в подальших судових засіданнях у справі, відповідачем та її представником адвокатом Кобою М.Г. відповідне клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи не заявлялося.

Таким чином, судом було вжито усіх можливих заходів, спрямованих на сприяння сторонам у справі в реалізації їхніх процесуальних прав, якими відповідач та її представник не скористалися.

Суд зазначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах дієстандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей».…Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». (Постанова від 29 січня 2021 року у справі № 922/51/20.

Особливості застосування стандарту переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний також викладено у постановах Верховного Суду: від 02.10.2018 у справі № 910/18036/172, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Відповідно до частин 1, 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем та його представником адвокатом Кобою М.Г. не надано суду доказів, які б спростовували факти вчинення ОСОБА_1 дій, зокрема власноручного підписання, надання копій документа, що посвідчує особу, картки фізичної особи - платника податків, засвідчених власноруч ОСОБА_1 , спрямованих на укладення договору про надання споживчого кредиту № 796257 від 13.01.2022 між ОСОБА_1 та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ».

Доводи відповідача та її представника про те, що персональні дані ОСОБА_1 могли бути використані шахраями, суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи є припущеннями відповідача, як і посилання на його можливу фальсифікацію. Зокрема, в контексті того, що відповідач не надав доказів, які б підтверджували, що за фактом викладеного він звертався у банківську установу та правоохоронні органи.

Відтак, суд вважає доведеним факт укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» договору про надання споживчого кредиту № 796257 від 13.01.2022, у якому сторони погодили істотні умови кредитування, такі як тіло кредиту, відсоткову ставку та строк дії зобов`язання до 13.01.2025 включно.

Судом відхиляється доводи представника відповідача щодо недоведеності факту перерахування ОСОБА_1 коштів за кредитним договором, з огляду на таке.

Факт перерахування ТОВ «Слон Кредит» коштів ОСОБА_1 в сумі 100000,00 грн. підтверджується копією платіжного доручення № 14644 від 13 січня 2022 року, згідно з яким грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідачки№ НОМЕР_2 , зазначений у договорі про надання споживчого кредиту № 796257 від 13.01.2022 (Т.1, а.с. 40, 28, 156).

Вказаний картковий рахунок було відкрито на підставі договору №ІРК 220321/411-0 від 13.01.2022 щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_2 , укладеного між Публічним акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» та ОСОБА_1 , на підставі Анкети-заяви, яка містить власноручний підпис ОСОБА_1 (Т.1, а.с. 213-214). Також у матеріалах справи міститься розписка від 13.01.2022, дана ОСОБА_1 у тому, що вона згідно Договору №ІРК 220321/411-0 від 13.01.2022 отримала в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» платіжну картку № НОМЕР_7 , та ПІН-код до неї (Т.1, а.с.215). Вказана розписка містить власноручний підпис ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що вказані вище документи, разом із копіями документа, що посвідчує особу - паспорта громадянина України ОСОБА_1 та довідки про присвоєння ОСОБА_1 ідентифікаційного номера, були отримані судом на виконання ухвали суду від 17.06.2025, якою було задоволено клопотання представника відповідача адвоката Коби М.Г. про повторне витребування доказів (Т.1, а.с. 202 та на звор.).

Факт зарахування коштів в сумі 100000,00 грн, перерахованих ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на картковий рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 підтверджується паперовою копією електронного документа - меморіального ордера №69395499 від 13 січня 2022 року (Т.1, а.с.155), наданого ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» разом із випискою по рахунку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 за період з 13.01.2022 по 28.08.2023, на виконання вимог ухвали суду від 05.02.2025, якою частково задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів (Т.1, а.с.134-135).

Як вбачається з виписки по рахунку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 за період з 13.01.2022 по 28.08.2023, 13.01.2022 на вказаний рахунок відбулося зарахування кредитних коштів в рамках виконання умов агентського договору з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» в сумі 100000,00 грн (Т.1, а.с.149).

Також із виписки по рахунку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами. Так 14.01.2022 був здійснений переказ коштів ОСОБА_1 отримувачу АТ «ПУМБ» на суму 5770,00 грн з призначенням: Погашення кредиту згідно договору 501 (Т.1 а.с.149 та на звор.) Також 14.01.2022 ОСОБА_1 перераховано кошти на поповнення платіжної картки Mastercard/Visa № НОМЕР_3 на суму 29000,00 грн (Т.1, а.с.149 на звор.). Також 31.01.2022 ОСОБА_1 перераховано кошти на поповнення платіжної картки Mastercard/Visa № НОМЕР_8 на суму 10000,00 грн та 12870,00 грн (Т.1, а.с.150 на звор.)

Перерахування ОСОБА_1 коштів на Погашення кредиту згідно договору 501 та поповнення платіжної картки Mastercard/Visa № НОМЕР_3 на суму 29000,00 грн підтверджується паперовими копіями електронних документів: платіжного доручення №42539 від 14.01.2022 та платіжного доручення №і від 14.01.2022 (Т.1, а.с.219,220), наданих суду ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» на виконання вимог ухвали суду від 17.06.2025, якою задоволено клопотання представника відповідача адвоката Коби М.Г. про повторне витребування доказів (Т.1, а.с. 202 та на звор.).

Суд також констатує, що в матеріалах справи наявні копії: меморіального ордера № @PL00174 від 11 лютого 2022, яким підтверджується факт внесення ОСОБА_1 платежу в сумі 9678,00 грн за кредитним договором №796257 та меморіального ордера № @PL684104 від 18 березня 2022, яким підтверджується факт внесення ОСОБА_1 платежу в сумі 1600,00 грн за кредитним договором №796257. Отримувачем платежів у вказаних документах вказане ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (Т.1, а.с.143,144).

Відтак, сплачуючи кредит, відповідач вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Доказів того, що вказані платежі нею особисто не здійснювалися, чи здійснювалися без її згоди іншою особою, відповідачем суду не надано.

Суд звертає увагу, що платіжне доручення № 14644 від 13 січня 2022 року, меморіальний ордер № 69395499 від 13 січня 2022 , меморіальний ордер № @PL00174 від 11 лютого 2022 та меморіальний ордер № @PL684104 від 18 березня 2022 відповідають вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 06.11.2019 №127 (чинній на час формування зазначених документів). Факт зарахування коштів у розмірі 100000,00 грн. на банківський рахунок позичальника ОСОБА_1 , відкритий нею в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» підтверджено випискою із банківського рахунку, яка у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є первинним бухгалтерським документом.

Відтак, суд вважає доведеними факти належного виконання первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свого зобов`язання про надання коштів в сумі 125000,00 грн. у кредит ОСОБА_1 , на підставі Договору про надання споживчого кредиту № 796257 від 13.01.2022, з яких 25000,00 грн було спрямовано на погашення відсотків за перший день користування кредитними коштами, а 100000,00 грн перераховано позичальнику ОСОБА_1 на рахунок, відкритий нею в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» та вказаний нею в Договорі № 796257 від 13.01.2022, та отримання вказаної суми ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

З досліджених доказів по справі судом встановлено, що позивач правомірно набув права вимоги за договором за договором про надання споживчого кредиту № 796257 від 13.01.2022, боржником за яким є відповідач.

З огляду на те, що судом встановлено факти укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» кредитного договору, отримання та використання ОСОБА_1 кредитних коштів, не повернення їх у добровільному порядку в повній сумі ані первісному кредитору, ані позивачу, до якого перейшло право вимоги, а також того, що відповідачем добровільно не сплачені проценти за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 796257 від 13.01.2022.

Відповідач належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інший розмір, ніж зазначено позивачем, чи власного контрозрахунку заборгованості за кредитним договором № 796257 від 13.01.2022 року не надала. Також в матеріалах справи відсутні докази визнання в судовому порядку недійсним укладеного 28.08.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»» договору факторингу №2808-23. Підстави вважати цей договір нікчемним в суду відсутні.

Інші доводи представника відповідача адвоката Коби М.Г., зокрема щодо некоректності розрахунку заборгованості, наданого позивачем, можливих порушень з боку працівника банку Стрілець Я.В, яка, на думку представника відповідача, фактично обіймала посаду в двох банках, не є суттєвими, оскільки є лише припущеннями та не спростовують обставин, встановлених судом шляхом безпосереднього дослідження письмових доказів, що містяться у матеріалах справи.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010р. №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

З огляду на викладене, враховуючи наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивнонаявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 796257 від 13 січня 2022 року, в загальному розмірі 249710 грн 44 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 99476 грн 18 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 150234 грн 26 коп. є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2996 грн 53 коп., відповідно до квитанцій про сплату № 2073-4980-8101-7156 від 11.08.2024 року, № 7248-6184-2682-9282 від 28.08.2024 року (Т.1, а.с.1, 65).

Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із тим, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачки по справі ОСОБА_1 - у розмірі 2996 грн 53 коп. на користь позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн 00 коп.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Також суд враховує висновки Верховного Суду, який у постанові від 13.03.2025 (справа №275/1150/22) вказав наступне.

Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК України, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: договір № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року (Т1, а.с.17-19), додаткову угоду № 61 від 27 червня 2024 року до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року (Т1, а.с.25), акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27 червня 2024 року, в якому вказано про надання юридичних послуг Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» на загальну суму 6000 грн (а.с.11), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»щодо стягнення кредитної заборгованості від 27 червня 2024 року (Т1, а.с.15).

Визначаючи розмір витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, суд виходить з принципів співмірності, розумності судових витрат та враховує характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг позивачу, складність справи, яка розглядалася судом у загальному позовному провадженні, реальність наданих адвокатських послуг, та, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача та її представника щодо обґрунтованості таких витрат позивача, дійшов висновку що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн є співмірним і справедливим у даному випадку та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 796257 від 13.01.2022 у розмірі 249710 грн 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 2996 грн 53 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС»місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ;

- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 12.02.2026 року.

Суддя Попадюк С.С.