Справа № 305/4698/25
Провадження по справі 2-з/305/2/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2026 р. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

за участі секретаря судового засідання Шемоти М.І.

розглянувши заяву адвоката Поштак Юстини Степанівни про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 19 грудня 2025 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту батьківства.

Окрім того, 10.02.2026 представник позивачки - адвокат Поштак Ю.С. подала заяву про забезпечення позову, в якій зазначила, що предметом позову у даній справі являється встановлення факту батьківства, від якого залежить виникнення особистих та майнових прав малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби та оформлення пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, як особами, які являються дітьми загиблого військовослужбовця ОСОБА_9 . Наразі одноразову грошову допомогу, визначену ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" отримують члени сім`ї загиблого, які є відповідачами у цій справі, яким відомо про наявність у загиблого дітей, які не були враховані при зверненні за виплатами. На звернення позивачки до Рахівського РТЦК із питанням подання заяви про призначення допомоги дітям, нині загиблого ОСОБА_9 , останнім в усному порядку відмовлено, оскільки в актовому записі про народження дітей відсутні відомості про батька ОСОБА_9 , що унеможливлює призначення та виплату такої. Зважаючи на пред`явлення цього позову взаємної згоди не досягнуто, тому, оскільки є підстави вважати, що нині померлий ОСОБА_9 є біологічним батьком дітей позивачки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з метою уникнення неправомірного одноосібного отримання відповідачами, грошової допомоги від держави у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_9 , під час виконання ним бойових завдань, є необхідність зупинити відповідні виплати до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили. У разі невжиття заходів забезпечення позову інтереси малолітніх дітей буде в майбутньому складно захистити та фактично буде породжено новий спір між сторонами, а можливо будуть складнощі в стягнення коштів з відповідачів. Відтак, заявниця вважає, що з метою захисту прав та інтересів позивачки, її малолітніх дітей, уникнення будь-яких дій з боку відповідачів, спрямованих на одноосібне отримання ОГД, враховуючи, що обраний вид забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачам, беручи до уваги предмет позову, просить до вирішення справи по суті застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству оборони України до вирішення спору в судовому порядку вчиняти дії щодо нарахування та виплат ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 одноразової грошової допомоги у зв`язку загибеллю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Луги, Рахівського району Закарпатської області, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Харкові, район Шевченківський.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані матеріали, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача та являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд встановив, що між сторонами виник спір з приводу встановлення факту батьківства нині загиблого ОСОБА_9 щодо дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внесення змін до актового запису.

Заявлений позов обґрунтовано, зокрема, необхідністю оформлення документів з метою захисту особистих та майнових прав малолітніх дітей для одержання ними передбачених чинним законодавством виплат та допомог, а саме одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, отримання спадщини та інших виплат. Відсутність в актовому записі про народження дитини відомостей про батька ОСОБА_9 унеможливлює призначення та виплату таких.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози невиконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, представниця позивачки зазначає, що оскільки є правомірні підстави вважати, що нині померлий ОСОБА_9 є біологічним батьком дітей позивачки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відтак з метою уникнення неправомірного одноосібного отримання відповідачами, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , грошової допомоги від держави у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, ОСОБА_9 , під час виконання ним бойових завдань, виникла необхідність зупинити відповідні виплати до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили, оскільки у разі невжиття заходів забезпечення позову інтереси малолітніх дітей буде в майбутньому складно захистити та фактично буде породжено новий спір між сторонами, а можливо будуть складнощі в стягнення коштів з відповідачів.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечено, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Принцип співмірності передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. У разі відмови однієї з осіб, зазначених у пункті 4 статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, у разі задоволення цього позову коло осіб, які мають право на вказані вище виплати, може зрости.

Враховуючи наведене, існує необхідність у забезпеченні позову, оскільки не застосування п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України може істотно ускладнити ефективний захист прав позивачки у майбутньому, адже існують ризики того, що у разі невжиття заявлених нею заходів забезпечення позову, може бути породжено новий спір щодо виплачених коштів відповідачам, як одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_9 .

Забезпечення позову в даному випадку є тимчасовим заходом та не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки виплата одноразової допомоги буде лише призупинена на короткий час - до вирішення даної справи по суті.

Керуючись ст. 149, ст. 150 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

До вирішення по суті справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту батьківства та набуття рішенням суду законної сили, забезпечити позов шляхом заборони Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 одноразової грошової допомоги у зв`язку загибеллю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце загибелі м. Харків, район Шевченківський.

Копію ухвали для виконання направити Міністерству оборони України, а також для відома сторонам.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч. 4 ст. 157 ЦПК України).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України "Про виконавче провадження":

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_2 ;

Боржник: ІНФОРМАЦІЯ_7 (місцезнаходження: АДРЕСА_3).

Суддя: В.Е. Ємчук