Справа № 646/888/26
№ провадження 2-о/646/67/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова в особі судді Клімової С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , представник заявника, адвокат Кріулін Костянтин Вікторович, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Харківська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавицею,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кріулін Костянтин Вікторович звернувся до Основ`янського районного суду міста Харкова з заявою заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Харківська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавицею, а саме бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа надійшла в провадження судді Клімової С.В..

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загально обов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Зі змісту заяви вбачається, що факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , має для нього юридичне значення. Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавицею заявник претендує на отримання спадщини після смерті бабусі.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням (частини перша, третя статті 1277 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

У постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 25 вересня 2023 року у справі № 641/5425/21 (провадження № 61-2699св23) зроблено висновок, що «у справах про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем у разі наявності спору, належними відповідача є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання із спадкодавицею, а саме бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини.

Метою встановлення даного факту є подальше оформлення ним спадкових прав та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Зі змісту заяви слідує, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є її доньки, заінтересовані особи по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заявник у поданій заяві вказує, що заінтересовані особи дійсно були потенційними спадкоємицями першої черги за законом. Але заяв про прийняття спадщини до органів нотаріату не подавали. Також вони не є особами, які постійно проживали разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини та могли б вважатися такими, що прийняли спадщину тільки в силу цієї обставини (згідно із ч. 3 ст. 1258 ЦК України).

Проте, враховуючи той факт, що відсутні спадкоємці, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, а після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплинув річний строк, передбачений ч. 2 ст. 1277 ЦК України, в даному випадку наявний спір про право між ОСОБА_1 та Харківською міською радою, яка має право у відповідності до вимог ст. 1277 ЦК України заявити вимоги про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Спір щодо спадкового майна, у тому числі і встановлення факту постійного проживання із спадкодавицею, підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

З урахуванням того, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавицею, необхідно заявнику з метою реалізації своїх спадкових прав, суд приходить до висновку, що між сторонами існує спір про право щодо спадкового майна, а тому у відкритті провадження за заявою необхідно відмовити, роз`яснивши заявнику його право на звернення з позовом до суду на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.293,294,315, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , представник заявника, адвокат Кріулін Костянтин Вікторович, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Харківська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавицею - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк, з дня винесення ухвали, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя С.В. Клімова