Провадження № 2-о/750/38/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Слісаря А.В.,

за участю

секретаря Примак Т.В.,

заявниці та її представника адвоката Лутай Н.М.,

представника заінтересованої особи Міністерства оборони України,

заінтересованої особи ОСОБА_1 та його представника адвоката Шевченко І.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

заінтересовані особи військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

у листопаді 2025 року ОСОБА_2 через свого представника звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту та просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01 грудня 2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заява обґрунтована тим, що заявниця у 2004 році познайомилася із ОСОБА_3 , який був її сусідом та проживав по АДРЕСА_1 , а вона у цьому ж будинку у кв. АДРЕСА_2 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловіка заявниці, між нею та ОСОБА_3 зав`язалися стосунки, які згодом переросли у сімейні та з 03 грудня 2021 року вони розпочали проживати разом однією сім`єю як чоловік та дружина за адресою: АДРЕСА_3 . У лютому 2022 року ОСОБА_4 був призваний на військову службу по мобілізації та до серпня 2023 року проходив службу на території Чернігівської області, що дозволяло їм із заявницею проводити спільно вільний час. З серпня 2023 року ОСОБА_4 був переведений на службу в Луганській області де він отримав поранення та лікувався у медичних установах у м. Дніпро, м. Луцьк та м. Нововолинськ. У м. Луцьк та м. Нововолинськ заявниця відвідувала ОСОБА_3 , надавала підтримку та турботу. Після лікування, ОСОБА_5 повернувся до м. Чернігова, де проживав із заявницею. За час проходження служби, ОСОБА_4 двічі перебував у відпустці під час яких проживав із заявницею та вів із нею спільне господарство. 04.08.2025 року заявниця останній раз спілкувалася із ОСОБА_3 , після чого він на зв`язок не виходив, на повідомлення не відповідав, тому заявниця звернулася до командира його роти та у той же день їй повідомили, що ОСОБА_4 04.08.2025 року зник безвісти в Серебрянському лісництві, Сіверськодонецького району, Луганської області. Заявниця та ОСОБА_4 не перебували у зареєстрованому шлюбі, а тому встановлення вище вказаного факту, дозволить заявниці належним чином комунікувати із органами військового управління, подавати заяви до компетентних органів щодо розшуку ОСОБА_3 та ініціювати питання виплати грошових коштів. Заявниця вказує, що підтвердженням її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 є те, що останній обрав її своїм представником з усіх без винятку питань, що підтверджується довіреністю від 27.02.2025 року. Протягом жовтня 2024 по липень 2025 ОСОБА_4 регулярно здійснював грошові перекази заявниці, що підтверджується випискою із банківського рахунку останньої. Заявниця сплачувала комунальні послуги у квартирі, яка належить ОСОБА_3 , останній передав у користування заявниці свій автомобіль, ремонт якого вона здійснює. За час спільного проживання вони придбали меблі, техніку, електроінструменти. Також, вони спільними зусиллями здійснили ремонт покрівлі даху у квартирі у якій вони разом проживали. Оригінали документів ОСОБА_3 перебувають у заявниці. У жовтні 2025 року на зустрічі членів родин загиблих та зниклих безвісти військових, заявниці, як дружині зниклого безвісти ОСОБА_3 було вручено його медаль «За оборону Чернігова». Також, вказує, що факт спільного проживання підтверджується фотографіями із сімейного альбому та можуть підтвердити свідки

Ухвалою суду від 01.12.2025 року заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

16.12.2025 року до суду надійшли письмові пояснення по справі у яких Міністерство оборони України просить відмовити у задоволенні заяви, обґрунтовуючи це тим, що сам по собі факт перебування заявниці зі зниклим безвісти у близьких стосунках, не може вказувати, що вони проживали однією сім`єю, а заявницею не було надано доказів ведення спільного господарства, спільного бюджету та витрат на придбання майна в інтересах сім`ї.

13.01.2026 року представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Шевченко І.С. надала суду письмові додаткові пояснення у яких вона просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки заявницею не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 , а надані нею докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявності спільного побуту та спільного бюджету, взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, а також набуття спільного майна. Вказує, що встановлення вказаного факту, не дасть заявникові права на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця.

Заявник та її представник у судовому засіданні просили заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 надав суду заяву у якій просив справу розглянути без його участі та не заперечував щодо задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України просив відмовити у задоволенні позову з наведених у поясненнях підстав.

Заінтересована особа ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні не визнали заяву та просили відмовити у її задоволенні.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у судовому засіданні показали, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 2021 року проживали однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_2 . У 2022 році ОСОБА_4 був мобілізований на військову службу та коли приїздив у відпустку, жив разом із заявницею, яка також їздила до нього у госпіталь коли він отримав поранення. ОСОБА_4 пересилав заявниці значні суми коштів, частину з яких вона витрачала на комунальні послуги у належній йому квартирі. ОСОБА_4 називав заявницю своєю коханою жінкою. Разом ремонтували покрівлю у будинку у якому проживали, вели спільний бюджет, купували речі для спільного побуту. Речі ОСОБА_3 знаходилися у квартирі заявниці, де вони разом проживали. Заявниця постійно направляла посилки ОСОБА_3 . Заявниця та ОСОБА_4 разом проводили увесь час та разом їздили у село до його рідної сестри.

Заслухавши осіб, які були присутні у судовому засіданні, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з зниклим безвісти військовослужбовцем ОСОБА_3 з метою належним чином комунікувати із органами військового управління, подавати заяви до компетентних органів щодо розшуку ОСОБА_3 та ініціювати питання виплати грошових коштів.

Заінтересовані особи Міністерство оборони України та ОСОБА_1 вказують, що документами доданими до заяви не підтверджується факт, який просить встановити заявник та просять відмовити у задоволенні заяви.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зробила висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Верховний Суд у постанові від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц (провадження № 61-14325св19) зазначив, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. Із точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Встановлення факту не повинно пов`язуватися з наступним вирішенням спору про право та (або) впливати на обсяг цивільних прав та обов`язків в інших правовідносинах третіх осіб. Інакше така заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а відповідний факт за наявності спору про право має бути встановлений у справі в порядку позовного провадження.

Подібний підхід до застосування норм права викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 березня 2025 року у справі № 405/6276/24 (провадження № 61-421св25).

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права (висновок постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року у справі № 404/1599/21, провадження № 61-10317св24).

Міністерство оборони України просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки заявницею не доведено належними та допустимими доказами, що вона проживала однією сім`єю разом із зниклим безвісти ОСОБА_3 .

Крім того, заінтересована особа ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що заявниця не проживала однією сім`єю разом із зниклим безвісти ОСОБА_3 , який є його батьком. Вказує, що Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2016 р. № 884, не передбачено право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, особою, яка проживала однією сім`єю з цим військовослужбовцем без реєстрації шлюбу.

Отже, з наведено вище вбачається спір про право між заявницею та заінтересованою особою ОСОБА_1 та Міністерством оборони України, що є підставою для залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Оскільки в процесі судового розгляду встановлено, що має місце реальний, а не гіпотетичний(можливий, припущений) спір про право, тому заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 293, 315, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що вона має право подати до суду позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Слісар