УХВАЛА

09 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 308/10425/25

провадження № 61-1404ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 20 січня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: нотаріус першої Ужгородської державної нотаріальної контори Бучацька Людмила Володимирівна, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Єрмакова Інна Федорівна, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: нотаріус першої Ужгородської державної нотаріальної контори Бучацька Л. В., приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Єрмакова І. Ф., про визнання права власності.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 03 листопада 2025 року позовну заяву визнано неподаною та повернено заявнику.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року. Розгляд справи вирішено проводити в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

04 лютого 2026 року ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу на Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 20 січня 2026 року.

Подана касаційна скарга в частині представника ОСОБА_2 не може бути прийнята до провадження судом касаційної інстанції, оскільки у порушення вимог частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписана особою, повноваження якої не підтверджені.

Згідно із частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Касаційна скарга підписана ОСОБА_1 та його представником

ОСОБА_2 проте до касаційної скарги не додано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2. має право представляти інтереси ОСОБА_1 у Верховному Суді.

Згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо: касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Аналіз вказаної норми процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Проте, ОСОБА_1 оскаржив у касаційному порядку ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року, яка не була предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, касаційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року не може бути прийнята до провадження, оскільки ухвала суду першої інстанції не переглядалась по суті в апеляційному порядку, тому оскаржуване рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Пунктом третім частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Такий перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Ухвала про відкриття апеляційного провадження не входить до визначеного процесуальним законом ухвал суду апеляційної інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, в зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 20 січня 2026 року слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу в частині представника ОСОБА_2

на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 03 листопада 2025 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду

від 20 січня 2026 року повернути заявнику.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 20 січня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: нотаріус першої Ужгородська державна нотаріальна контора Бучацької Людмили Володимирівни, приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Єрмакової Інни Федорівни, про визнання права власності.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська