Провадження № 2/524/111/26
22.01.2026 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:
головуючого судді Рибалки Ю.В.,
при секретарі судового засідання Панченко А.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір №4505798 від 27.03.2024 за умовами якого відповідач отримав фінансовий кредит в розмірі 22 500,00 грн., строком на 360 днів зі сплатою 2,5 % в день.
Між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого Клієнти відступили, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право вимоги до відповідача. Своїх зобов`язань відповідач не виконав та допустив заборгованість.
У зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договорами в загальному розмірі 208 134,08 грн.; понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422,20 грн.; та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Ухвалою суду від 21.08.2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час, місце слухання справи був належним чином повідомлений поштою, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав.
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходив.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 27.03.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір №4505798 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.2 Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 22 500,00 гривень. Згідно із п. 1.3 Договору Строк кредитування 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. В п. 1.4 Договору визначено, що тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: Стандартна процента ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Згідно із п. 1.6 Договору Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 1.6.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 225 000,00 грн. 1.6.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 208 293,75 грн.
25.11.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу №25/11/2024. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу, первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги від ОСОБА_1 коштів в сумі 154 134,11 грн., які складаються із заборгованості з тіла кредиту в розмірі 22 499,99 грн., суми заборгованості за відсотками в сумі 120 384,12 грн. та суми заборгованості за штрафами 11 250,00 грн., право одержання яких належить первісному кредитору на підставі кредитного договору №4505798.
Таким чином відповідач ОСОБА_1 має загальну заборгованість в розмірі 208 134,08 грн., яка складаєтьсяіз заборгованості з тіла кредиту в розмірі 22 499,99 грн., суми заборгованості за відсотками первісного кредитора в сумі 120 384,12 грн. та суми заборгованості ТОВ «Українські Фінансові Операції» 65 249,971 грн.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі Закон № 675-VIII) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
В ч.1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кредитні відносини, передбачають наявність певних зобов`язань між сторонами, зокрема обов`язку кредитора надати кошти, а позичальника повернути кошти та сплатити проценти.
Свій обов`язок з повернення позики, сплати відсотків відповідач не виконав, у зв`язку із чим суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та доведеними.
Приймаючи до уваги те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобов`язань перед позивачем, суд задовольняє вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №4505798 в розмірі 208 134,08 грн. відповідно до наданого позивачем розрахунку.
Щодо клопотання позивача про зазначення в резолютивній частині судового рішення в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України про нарахування інфляційних втрат і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України до моменту виконання рішення.
Так, відповідно до п.18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Так, кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли у період дії в Україні воєнного стану, який діє і станом на дату ухвалення судового рішення. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджений Законом№ 4524-IX від 15.07.2025 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року продовжено на 90 діб, тобто до листопада 2025 року.
З цих підстав, суд вважає, що заявлене позивачем клопотання не відповідає вимогам законодавства, яке діє станом на дату ухвалення судового рішення, а тому суд вважає за можливе відмовити у його задоволенні.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріплено статтею 27 зазначеного Закону. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами з наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості кожної окремо наданої послуги, з урахуванням її складності та обсягу, а не лише визначення загальної вартості наданої правової допомоги.
Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною третьою статті 137ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 10 000 грн., які підтверджуються договором про надання юридичної допомоги від 01.08.2024. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 гривень є реальними, підтвердженими матеріалами справи.
Клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу не надходило.
Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. 526, 530, 610-612, 625, 1046 ЦК України, ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265, 280-284 ЦПК України, суд,
Позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ю.В. Рибалка