справа № 462/550/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 січня 2026 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С, вивчивши матеріали позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гнатів Наталії Андріївни до ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Білай Ольги Сергіївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові львівського міжрегіонального управління міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту,-

встановив:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гнатів Наталія Андріївна через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «Дельта банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові львівського міжрегіонального управління міністерства юстиції України у якій просить:

1.Зняти арешт, який зареєстровано ОСОБА_2 , державним реєстратором Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області 09.06.2016 року, обтяження №14890551, з нерухомого майна ОСОБА_1 .

2.Зняти арешт, який зареєстровано Кичмою Ю.М., державним реєстратором Львівського міського управління юстиції Львівської області 25.07.2013 року, обтяження №1813811, з нерухомого майна ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали позовної заяви вважаю, що цю позовну заяву необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 175, 177 ЦПК України.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, в позовній заяві зазначаються докази, що підтверджують кожну обставину, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначенням доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Доказами, у контексті ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Звертаючись до суду з позовом, позивач у позовній заяві як на підставу звернення до Залізничного районного суду міста Львова посилається на ч.2 ст. 30ЦПК України зазначаючи:

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21407924 від 25 грудня 2008 року вбачається, що позивачка є власницею 3 / 4 (трьох четвертих) будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості № 201-11094738 від 22.01.2026 року засвідчує, що оціночна вартість такого житлового будинку становить 7 826 901,65 грн.

З договору дарування 3 / 4 (трьох четвертих) частини земельної ділянки від 19 лютого 2009 року вбачається, що позивачка є власницею земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0003, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та призначена для обслуговування згаданого вище житлового будинку. Витяг № НВ-026 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 21.01.2026 року засвідчує, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0003 становить 676 139, 85 грн.

Тому загальна вартість майна, що розташоване в Залізничному районі міста Львова становить: 7 826 901,65 грн * 3 / 4 + 676 139, 85 грн * 3 / 4 = 6 377 281,12 грн.

Однак, до матеріалів справи на підтвердження викладених у позовній заяві обставин підсудності додано копію витягу від 25.12.2008 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно будинку АДРЕСА_2 . Та копію договору дарування частини земельної ділянки від 19.02.2009 року.

Враховуючи наведене у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що позивач є власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном арешт з якого хоче зняти - на момент звернення до суду. Для застосування ч. 2 ст. 30 ЦПК України докази повинні відображати стан прав на майно на момент подання позову, а не на минулий період.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вищезазначених документів у таких зазначено про наявність у позивача майна, однак не зазначено, хто являється власником іншої частки майна.

Окрім цього, у прохальній частині позивач просить зняти арешт, який зареєстровано ОСОБА_2 , державним реєстратором Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області 09.06.2016 року, обтяження №14890551, з нерухомого майна ОСОБА_1 ; зняти арешт, який зареєстровано ОСОБА_3 , державним реєстратором Львівського міського управління юстиції Львівської області 25.07.2013 року, обтяження №1813811, з нерухомого майна ОСОБА_1 , однак, позивачем не зазначено з якого саме, конкретного майна позивач просить зняти арешт, та не долучено доказів на яке саме майно позивача накладено арешт.

У позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, позивач у позовній заяві посилається на те, що:

«29 жовтня 2008 року повідомленням за вих.№3197 ВАТ «Сведбанк», як іпотекодержатель, повідомив ОСОБА_4 , що він «не заперечує проти переведення житлового приміщення, а саме: квартири загальною площею 30,7 м. кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , у нежитловий фонд та зміни іпотеки до 17.11.2008 р. та внесення відповідних змін до кредитного договору на предмет іпотечного договору / укладення нового іпотечного договору (з відповідною переоцінкою предмету застави) в десятиденний термін з дня отримання нового витягу про реєстрацію права власності».

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», в якості продавця, та Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк»), в якості покупця, укладено договір купівлі продажу прав вимоги, за яким ПАТ «Сведбанк» продало (відступило) ПАТ «Дельта Банк» належні йому права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ

«Дельта Банк» змінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Акт приймання-передачі кредитних файлів №21, який є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року і містить кредитні файли в кількості 215 шт., опис яких сформований у вигляді таблиці з даними про прізвище, ім`я та по батькові боржників та номери їх кредитних договорів, не містить даних щодо ОСОБА_4 і кредитного договору № 1301/0708/98-026 від 10 липня 2008 року.

01 червня 2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна вчинила виконавчий напис за реєстровим №1227 на іпотечному договорі, посвідченому 05 лютого 2009 року, яким запропонувала звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 і передана ним в іпотеку ВАТ «Сведбанк» в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 1301/0708/98-026 від 10 липня 2008 року, укладеного між ОСОБА_4 і ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року та актом приймання-передачі кредитних файлів.

За результатами розгляду справи № 462/5514/15-ц Залізничний районний суд міста Львова рішенням від 12 жовтня 2016 року згаданий виконавчий напис за №1227 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівною 01 червня 2013 року визнав таким, що не підлягає виконанню.

На все нерухоме майно ОСОБА_5 було накладено арешт у зв`язку з виконавчим написом, який згодом було визнано таким, що не підлягає виконанню. При цьому ОСОБА_5 не є боржником за кредитним договором, не є іпотекодавцем, не є майновим поручителем та не має жодного відношення до виконавчого напису, на підставі якого було накладено арешт на все її нерухоме майно».

Однак, до матеріалів справи не додано доказів, на підтвердження викладених у позовній заяві вищезазначених обставин.

Також, позивач ставлячи відповідачами ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Білай Ольги Сергіївни та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб посилаючись, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна, не додав доказів на підтвердження того, що зазначені позивачем відповідачі є боржниками чи особами, в інтересах яких накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях.

Окрім цього, позивачем в порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву, необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до ч. 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 175, 176-177, 185 ЦПК України, -

постановив:

позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гнатів Наталії Андріївни до ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Білай Ольги Сергіївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові львівського міжрегіонального управління міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя: /підпис/ І.С. Мруць