УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув додаткові пояснення ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Васинчук Сергій Миколайович, звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 08.08.1998 Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про зроблено запис за № 1064.

Ухвалою суду від 20.11.2025 по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 02.12.2025 встановлено сторонам по справі строк для примирення в два місяці з дня постановлення ухвали, провадження у справі на час строку для примирення зупинено.

Ухвалою суду від 02.12.2025 вирішено питання відносно заявленого заперечення від відповідача, зокрема, щодо здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження, та постановлено відмовити у задоволенні заяви.

Ухвалою суду від 03.02.2026 поновлено провадження у справі.

За час зупиненого провадження від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він просить: переглянути ухвалу від 02.12.2025 та перевести справу до загального позовного провадження з викликом сторін; надати сторонам строк для примирення тривалістю 6 (шість) місяців; витребувати від позивача копію ізраїльського рішення про розірвання шлюбу (з апостилем та перекладом) для підтвердження неможливості його возз`єднання з дітьми.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

За правилами ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 6 статті 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи.

Вимогами ч. 4 ст. 277 ЦПК України визначено, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Як зазначалося судом в ухвалі від 02.12.2025, дана справа за предметом спору є малозначною, згідно п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України.

Відповідачем у додаткових поясненнях не наведено нових обґрунтувань, які б свідчили про особливу складність справи, що потребувала б її розгляду за правилами загального позовного провадження.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для зміни порядку розгляду справи.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що ухвалою від 02.12.2025 сторонам вже надавався строк для примирення тривалістю два місяці.

Таким чином, сторони мали достатньо часу для вжиття заходів щодо примирення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що повторне надання строку для примирення є недоцільним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Судом встановлено, що в силу п. 2, 3, 4, ч. 2 ст. 84 ЦПК України, відповідачем не зазначено обставин, які можуть підтвердити наявність у позивача судового рішення про розірвання шлюбу, а також не надав належних доказів на підтвердження самого факту існування цього документа та його перебування у позивача. Крім того, відповідач не надав доказів вжиття заходів для самостійного отримання цього документа та не обґрунтував неможливості його одержання власноруч.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про витребування доказів.

Керуючись ст. 19, 84, 274, 277 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 щодо розгляду справи у загальному позовному провадженні, надання строку для примирення та витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.М.Лєдньов