Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1068/26
Номер провадження 2-н/711/50/26
УХВАЛА

11 лютого 2026 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчик Р.В., перевіривши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Миненко Олена Віталіївна до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,-

встановив:

10.02.2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Миненко О.В.за допомогою системи «Електронний суд» звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дану заяву передано на розгляд судді Демчику Р.В..

Перевіривши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Також, у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявницею до заяви не додано будь-якого доказу на підтвердження того, що неповнолітня дитина проживає разом з нею.

Таким чином, в порушення наведених вимог чинного законодавства заявницею ОСОБА_1 не надано доказу на підтвердження її права звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Однак, судом встановлено, що у заяві про видачу судового наказу не вказана офіційна електронна адреса.

Крім того, до заяви не долучено жодного доказу на підтвердження направлення боржнику копії заяви про видачу судового наказу з додатками.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на аналогію норм ЦПК України, які стосуються можливості учасника справи звернутись до суду в електронній формі.

Так, враховуючи положення абз.2 ч.1 ст.177 ЦПК України, у разі подання до суду заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, заявник зобов`язаний додати до заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Отже, системний аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що в даному випадку заявником та її представником до заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості не було долучено доказів надсилання листом з описом вкладення копії заяви про видачу судового наказу з додатками для боржника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості подана із порушенням вимогст.163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.163, 165, 166 ЦПК України, суд,-

постановив:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Миненко Олена Віталіївна до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня постановлення ухвали.

Суддя: Р. В. Демчик