Справа № 369/3884/19
Провадження №2/369/1052/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В. за участі секретаря судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи № 369/3884/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 369/3884/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

27.05.2025 року до суду позивачем подано заяву про залишення позову без розгляду.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За правилами ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Суд встановив, що заява про залишення позову без розгляду подана позивачем до початку розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про залишення позову без розгляду та залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Також представником відповідача 07.07.2025 року подано заяву про стягнення витрат на правову допомогу, згідно якої останній просив суд стягнути на користь гр. ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн.

Дана заява обгрунтована наступним.

У своєму відзиві відповідач зазначав, що попередній розрахунок його судових витрат на правову допомогу по даній справі становить 8 000 грн.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, відповідно до п. 4 Договору про надання правничої (правової) допомоги адвоката від 26.02.2025 р., надання правничої (правової) допомоги Клієнту за цією Угодою може здійснюватися на оплатній основі. У цьому разі розмір оплати правничої (правової) допомоги (гонорар) Сторони визначають в окремому Додатку до цієї Угоди, який є її невід`ємною частиною.

Додатковою угодою №1 від 26.02.2025 р. до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 26.02.2025 р. визначено, що Адвокат надає правничу (правову) допомогу Клієнту у вигляді ознайомлення з матеріалами справи, підготовки відзиву на позовну заяву та участі в судових засіданнях по справі №369/3884/19 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Відповідно до п. 4 Договору про надання правничої (правової) допомоги від 26 лютого 2025 року, правнича (правова) допомога здійснюється на оплатній основі, шляхом виплати Адвокату гонорару Клієнтом. Сторони погодили, що одна година роботи адвоката оплачується Клієнтом в розмірі 2 000 грн. (дві тисячі). Гонорар сплачується клієнтом у готівковій формі. Судові витрати сплачуються Клієнтом окремо, і не входять до розміру гонорару.

04.07.2025 р. гр. ОСОБА_5 та адвокат Шевченко Андрій Вікторович підписали акт прийому-передачі юридичних послуг №1.

Вищевказаний акт прийому-передачі був складений до додаткової угоди №1 від 26.02.2025 р. до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 26.02.2025 р.

Сторони підтвердили, що вартість наданих послуг склала 8 000 грн.

Крім того, відповідно до Довідки №04/07-25 від 04.07.2025 р., адвокат Шевченко Андрій Вікторович підтвердив факт оплати наданих юридичних послуг гр. ОСОБА_5 .

Таким чином під час розгляду справи № 369/3884/19 гр. ОСОБА_5 понесла документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн., які підлягають стягненню за рахунок позивача.

30.07.2025 року від позивача надійшла заява, згідно якої останній заперечив проти стягнення з нього на користь відповідача судових витрат, оскільки направлення справи на новий розгляд відбулося через протиправні дії відповідачів.

Суд, розглянувши заяву представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу, вирішив її задовольнити з огляду на наступне.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Оскільки під час розгляду справи № 369/3884/19 гр. ОСОБА_5 понесла документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн., що підтверджено наданими представником відповідач документами, а спір виник внаслідок необгрунтованих дій позивача, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню 8 000 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 142, 257, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) 8 000 (вісім тисяч гривень) 00 коп. витрат на професійну правову допомогу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Повна ухвала складена та підписана: 13.02.2026 року.

Суддя А.В. Янченко