КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №756/4655/25 Головуючий у суді І інстанції: Примак-Березовська О.С.
провадження №22-ц/824/3741/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,

секретар судового засідання: Янчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Коковіна Дмитра Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року позивачка звернулась до відповідача із позовом про зміну розміру стягнення аліментів.

В обгрунтування зазначила, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки ОСОБА_4 досяг повноліття, позивачка звернулась до суду із заявою про зміну розміру аліментів на малолітнього ОСОБА_3 ..

Просила змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року по справі № 756/5152/22, шляхзом стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набуття рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року позов задоволено.

Змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набуття рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 16000 грн.

Не погодившись з вказаним рішення суду першої інстанції у частині стягнення судових витрат, адвокат Коковін Д.І., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року в частині вимоги щодо стягненняз ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 16 000 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зменшити суму судових витрат, що підлягають стягненнб з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 до 2000 грн.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що відповідач не згоден з сумою стягнутих витрат на правничу допомогу у розмірі 16000 грн вважає її неспівмірною із складністю справи, а надані послуги не відповідають критерію реальності.

У відзиву на позовну заяву відповідачем зазначалось, що сума судових витрат є завищеною, та на думку відповідача справи в яких предметом є зміна розміру аліментів не є складними, а єдина обставина, яка змінилась - досягнення однією дитиною повноліття.

Тобто, обставини у даній справі, які підлягають доведенню відсутні, так як досягнення дитиною повноліття не оспорюється, всі дні народження дітей, містились в тому числі в свідоцтвах про народження дітей та в тексті рішення Оболонського районного суду м. Києва у первісній справі № 756/5152/22.

Також зазначав, що АО «БІендЕМ Партнерз» вже представляло інтереси у справі №756/5152/22 - у представника позивача наявний був примірник (шаблон) заяви, яку подавали у справі №756/5152/22.

Враховуючи викладене, сторона відповідача вважає наданий адвокатом Браташем Ю.П. звіт від 02.10.2025 року до Договору про надання професійної правничої допомоги від 17.03.2025 року № 17/03-2025 - необґрунтованим.

Ознайомлення з документами клієнта, збирання доказів, надання консультацій - вже здійснювалось у справі №756/5152/22. Відповідь на відзив повністю повторює тези, що викладені у позовній заяві, та як же зазначалось, єдина обставина, що змінилась - повноліття дитини.

Щодо підготовки клопотань про відеоконференцію та відкладення розгляду справи - то це є виключно проблемою адвоката Браташа Ю.П. та неможливістю його прибуття в Оболонський районний суд міста Києва, оскільки як ним було озвучено, він перебуває за кордоном, явка як ОСОБА_2 , так і представника обов`язковою не визнавалась. Крім того, засідання відкладалось саме з підстав неявки адвоката Браташа Ю.П., так як він поставив у приорітет мовні курси у країні перебування, а не судове засідання, що також ним було озвучено.

Щодо участі у судових засідань, представник апелянта зазначив, що всього у справі було два засідання, однак по суті спору - одне, на якому суд першої інстанції зобов`язав адвоката Браташа Ю.П. надати усі документи, які б підтверджували надання правничої допомоги, а від так на другому засіданні судом вислухано сторін щодо саме витрат на правничу допомогу.

Враховуючи, що ухвалою Оболонського районного суду від 03.04.2022 року №756/5152/22 розмір правничої допомоги був стягнутий у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень, представник апелянта вважає, що обґрунтований розмір витрат на правничу допомогу у даній справі, враховуючи складність не буде перевищувати 3 000 (три тисячі) гривень.

09 грудня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 - адвоката Браташа Ю.П., просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги про те, що розмір сдуових витрат начебто є завищеними та не відповідають критерію реальності, представник позивача зазначав, що вказані твердження відповідача не спростовують обгрунтованості та співмірності розміру сдуових витрат, адже вказані справи є різними судовими справами, з відмінним предметом доказування та нормативним обгрунтуванням, після винесення рішення у справі про стягнення аліментів було відкрито виконавче провадження, змінились майновий стан відповідача.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги про те, що сума розміру судових витрат у розмірі 16 000 грн є завищеною, представник позивача при цьому зазначав, що зі змісту заяви сторони відповідача від 10.07.2025 року по даній справі, вбачається, що стороною відповідача було заявлено ті самі розміри сум судових витрат, які сторона відповідача вважає завищеними для даної справи, що вказує про безпідставність таких тверджень сторони відповідача.

Тому представник позивача вважає, що суд першої інстанції дійшов цілком вірного висновку про доведеність понесених позивачкою судових витрат, а відтак з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 16 000 грн.

11 грудня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відповідь на відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 - адвоката Коковіна Д.І., в якому зокрема зазначив, що враховуючи судову практику та поведінку сторін у справі, розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 16 000 грн є явно завищеним, не відповідає принципам справедливості, пропорційності та верховенством права, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Підтримав доводи апеляційної скарги, вважав її обгрунтованою, розмір витрат на правничу допомогу має бути зменшений до 2000 грн.

29 січня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Браташ Ю.П., в якому просив відкласти судове засідання по справі № 756/4655/25 призначене на 04.02.2026 року о 11 год 30 хв на іншу дату та час.

Клопотання обгрунтоване тим, що представник ОСОБА_2 - адвокат Браташ Ю.П. з 01.12.2025 року по 10.04.2026 року приймає участь у курсі німецької мови з 08 год. 30 хв. по 11 год. 30 хв., що підтверджується відповдіними документом від 28.11.2025 року, а також його перекладом з google перекладач. Враховуючи різницб часових поясів, між Австрією та Україною відповідні курси починаються о 09 год. 30 хв. та закінчуються о 12 год. 30 хв. по Києві, тому представник позивачки позбавлений можливості приймати участь у судовому засіданні, що призначено на 04.02.2026 року о 11 год. 30 хв..

Суд апеляційної інстанції визнає причини неявки сторони позивачки у судове засідання не поважними і бере до уваги, що суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву. Сторона позивачки скористалися своїми процесуальними правами, та подали відзив на апеляційну скаргу, виклавши свої заперечення на доводи апелянта.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, передумовою якого є не відсутність учасників справи, а неможливість вирішення спору в судовому засіданні (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 25 червня 2024 року в справі № 359/6678/19, провадження № 61-17877св23).

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, на думку апеляційного суду не зумовлюють необхідність розгляду справи за участю її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц), а тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зважаючи на те, що судове рішення оскаржується тільки в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення лише в межах доводів апеляційної скарги та заявлених в цій частині вимог.

Вирішуючи питання судових витрат та стягуючи з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу у розмірі 16 000 грн, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність понесених позивачкою судових витрат.

Такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що звертаючись з позовною заявою представник позивачки повідомив суд першої інстанції про те, що розмір судових витрат, які позивачка понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи складається з витрат на професійну правничу допомогу розмір, яких визначається на підставі умов договору № 17/03-25 про надання професійної правничої допомоги від 17.03.2025 року, якими визначено, що розмір та оплата професійної правничої допомоги визначеної умовами цього договору, стосовно правовідносин щодо збирання доказів, надання консультацій та підготовик (складання) позовної заяви клієнта про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини становить тверда грошова сума у розмірі 10 000 грн без ПДВ, а представництво інтересів клієнта у суді під час розгялду вказаної позовної заяви клієнта розраховужться окремо з розрахунку вартості участі адвоката в одному судовому засіданні та становить тверду грошову суму на рівні 3000 грн за учатсь у кожному судовому засіданні, які згідно з умовами договору сплачуються клієнтом протягом 10 днів з моменту ухвалення судом першої інстанції рішення, прийнятого за результатами розгляду позовної заяви клієнта, при цьому умовами даного договору передбачено складання звіту за результатами наданих послуг.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись з відзивом на позовну заяву представник відоповідача просив відмовити в задоволенні стягнення з відповідача на користь позивачки сдуових витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на необгрунтованісь заявленого до стягнення з відповідача розміру витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 50-58).

В подальшому, 02.10.2025 року представник позивачки звертався з клопотання, в якому просив суд долучити докази понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу, а саме копію договору № 17/03-25 про надання професійної правничої допомоги від 17.03.2025 року, копію звіту до вказаного договору вді 02.10.2025 року, копію квитанції № б/н від 02.10.2025 року, копію додаткової угоди від 05.08.2025 року до договору № 17/03-25 про надання професійної правничої допомоги від 17.03.2025 року (а.с. 126-134).

Відповідно до звіту від 02.10.2025 року загальна вартість послуг наданих за договором 17/03-25 про надання професійної правничої допомоги від 17.03.2025 року складає 16 000 грн (а.с. 129).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Колегія суддів зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18.

Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2022 року у справі № 910/10404/21 також зазначив про те, що водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9статті 129 ГПК України (аналогічні норми містять частини 3-5,9 статті 141 ЦПК України), може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі № 910/10404/21 викладено правовий висновок, в якому вказано, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару співмірність витрат оцінюється через співвідношення суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів (їх складності та необхідності), кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

Відповідач ОСОБА_1 заперечував щодо стягнення з нього на користь позивачки витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що заявлена сума витрат на правову допомогу у розмірі 16 000 грн є завищеною.

З урахуванням вище вказаних правових висновків Верховного Суду, обґрунтувань стягнення витрат на професійну правничу допомогу та доданих документів, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, а також з урахуванням заперечень відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зменшення суми стягнутих витрат з 16 000 грн до 4000 грн, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Доводи апеляційної скарги представника апелянта частково заслуговують на увагу, та знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката Коковіна Дмитра Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 слід задовольнити частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу змінити, зменшивши визначений судом першої інстанції розмір оплати за надану правничу допомогу з 16 000 грн до 4 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Коковіна Дмитра Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу змінити, зменшивши їх розмір з 16 000 грн до 4000 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст постанови складено «09» лютого 2026 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

С.Г. Музичко