Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження № 2-н/357/483/26
У Х В А Л А

іменем України

11 лютого 2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) з індивідуальним споживачем з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Стягувач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу, посилаючись на наявність у боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) з індивідуальним споживачем в розмірі 8 843,73 грн та судового збору в сумі 302,80 грн.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа наказного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2025 головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду.

В порядку підготовки справи до розгляду, судом здійснений запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, щодо встановлення місця реєстрації відповідача по справі.

З довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника, відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, вбачається, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , знята з реєстрації 26.12.2023, як померла.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу, а саме відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) з індивідуальним споживачем з ОСОБА_1 в розмірі 8 843,73 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 164, ч. 9 ст. 165, 353, 354 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) з індивідуальним споживачем з ОСОБА_1 в розмірі 8 843,73 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Роз`яснити стягувачу, що відповідно до положень ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у прийнятті заяви не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційної інстанції безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутніми в судовому засіданні при оголошенні ухвали, мають право на її оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Повний текст ухвали виготовлено 11 лютого 2026 року.

Суддя О. І. Орєхов