Справа № 452/368/26
Провадження № 2-з/452/8/2026
УХВАЛА

про забезпечення позову

10 лютого 2026 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Пташинського І.А.,

при секретарі Терлецькій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Самбір заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Прокопик Іванни Олегівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , поданим в його інтересах представником - адвокатом Прокопик Іванною Олегівною, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Самбірського міськрайонного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , поданим в його інтересах представником - адвокатом Прокопик Іванною Олегівною, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості за договором позики у розмірі : 4 500 доларів США основна сума боргу та 900 доларів США 1% від позиченої суми боргу за кожен тиждень прострочення за період з 21.10.2025 по 02.02.2026.

10.02.2026 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Одночасно з пред`явленням позову представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту:

-на усе рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог у розмірі 5 400 доларів США;

-на грошові кошти які належать ОСОБА_2 як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на будь-яких рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, в тому числі інших держав, в межах ціни позову у розмірі 5 400 доларів США;

-на усе рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3 у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог у розмірі 5 400 доларів США;

-на грошові кошти які належать ОСОБА_3 як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на будь-яких рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, в тому числі інших держав, в межах ціни позову у розмірі 5 400 доларів США.

Заява мотивована тим, що 05.07.2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, що підтверджується розпискою. Згідно умов договору, позикодавець ОСОБА_1 передав, а позичальник ОСОБА_4 одержав грошові кошти у розмірі 6 000 доларів США та зобов`язався повернути грошові кошти до 20 жовтня 2025 року. Після 20.10.2025 відповідач ОСОБА_4 борг повернув частково, а саме у сумі 1500 доларів США. Відтак, за невиконання грошового зобов`язання з відповідача підлягають стягненню 4 500 доларів США основна сума боргу та 900 доларів США 1% від позиченої суми боргу за кожен тиждень прострочення за період з 21.10.2025 по 02.02.2026. На момент отримання коштів у борг відповідач ОСОБА_2 перебував і надалі перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 . Оскільки договірні зобов`язання не виконуються то, на переконання представника позивача, існує ризик відчуження належного їм майна або зняття коштів, у разі незастосування заходу забезпечення позову, а відтак виконання рішення суду може стати неможливим. На підставі наведеного, просить заяву задовольнити.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) виснувала, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективним способом захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, винесеній за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Представник позивача надала докази про те, що між сторонами існує спір майнового характеру.

Враховуючи вимоги, викладені в заяві представника позивача про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову та співмірність із заявленими представником позивача вимогами, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вказаної заяви частково, а саме в частині накладення арешту на усе рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог у розмірі 5 400 доларів США, так як викладені обставини в заяві про забезпечення позову дають підстави стверджувати, що невжиття вказаних вище заходів, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, 247, 258-260, 261, 353 ЦПК України, суд

постановив :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Прокопик Іванни Олегівни про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на усе рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог у розмірі 5 400 (п`ять тисяч чотириста) доларів США.

В іншій частині вимог заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Прокопик Іванни Олегівни про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити для відома сторонам у справі, а для виконання у відділ Державної виконавчої служби Самбірського району Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя