УХВАЛА

04 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 953/10007/23

провадження № 61-4094св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Луспеника Д. Д.,
суддів:Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,Коломієць Г. В., Черняк Ю. В.,
учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Литвиненко Анна Сергіївна, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

У січні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за

ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,4 кв. м, житловою площею 17,8 кв. м;

Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку автомобіля марки «Kia», модель «Cerato» 2009 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 108 610,00 грн, що дорівнює половині середньо ринкової вартості зазначеного автомобіля.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 396,30 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради витрати за надання копій з матеріалів інвентаризаційної справи у розмірі 337,10 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,4 кв. м, житловою площею 17,8 кв. м; 1/2 частку квартири, за адресою:АДРЕСА_2 , загальною площею 62,3 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 396,10 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,3 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю квартири, за адресою:АДРЕСА_2 , загальною площею 62,3 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м; у частині задоволення позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку квартири, за адресою:АДРЕСА_2 , загальною площею 62,3 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м, та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку зазначеної квартири; в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат зі сплати судового збору у розмірі 5 396,30 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_1 квартиру, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_2 , загальною площею 62,3 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м.

У задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,3 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м, та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку зазначеної квартири відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 11 871,62 грн.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 15 000,00 грн.

У березні 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат

Литвиненко А. С., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2025 року (після усунення

недоліків) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Литвиненко А. С., на постанову Харківського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року з підстав, визначених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано із Київського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи № 953/10007/23; надано учасникам справи строк для подання відзиву.

У червні 2025 року матеріали справи № 953/10007/23 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2026 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 04 лютого 2025 року.

Матеріали касаційного провадження містять клопотання ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Литвиненко А. С., у якому він просить надати можливість його представнику брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Із приводу зазначеного клопотання ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Литвиненко А. С., Верховний Суд зазначає таке.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилося у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачили відповідні юридичні норми (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Zhuk v. Ukraine» від 21 жовтня 2010 року).

Згідно з частиною першою статті 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені

в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Оскільки колегією суддів Верховного Суду не приймалося рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається учасникам справи у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Зважаючи на те, що ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2026 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

на 04 лютого 2026 року, відомості про що було розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України, відсутні підстави для задоволення клопотання заявника про надання його представнику можливості брати участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції.

Керуючись частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Литвиненко Анна Сергіївна, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференціївідмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник
Судді:І. Ю. Гулейков
Г. В. Коломієць
Р. А. Лідовець
Ю. В. Черняк