Справа № 308/2098/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Положеннями абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України встановлено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява надійшла на адресу суду засобом «Електронний суд».

До матеріалів позовної, на підтвердження направлення її копії та доданих до неї документів відповідачу, долучено список № 20917-02-152-679 згрупованих поштових відправлень Укрпошта Стандарт з описом вкладень, з якого вбачається, що відправником є ТОВ «ДІРЕКТ ТЕХНОЛОДЖІ» за дорученням ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС».

З позовною заявою до суду звернулося ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», однак, у порушення вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України представник позивача не надав доручення ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» щодо уповноваження ТОВ «ДІРЕКТ ТЕХНОЛОДЖІ» на надсилання копії позовної та долучених до неї матеріалів на адресу відповідача від імені ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС».

Крім цього, згідно опису вкладення у лист, позовну заяву з додатками відповідачу було надіслано 13.01.2026 року на адресу АДРЕСА_1 , яка є відмінною від адреси його реєстрації, а саме: АДРЕСА_2 ( зокрема вулиця не відповідає місцю реєстрації) .

Частина 6 ст. 187 ЦПК України яка передбачає, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

З отриманої судом відповіді №232955 від 11.02.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Тому позивачу слід надати суду докази направлення відповідачу копії позовної заяви із доданим до неї документами за його зареєстрованим місцем проживання.

Таким чином, представнику позивача необхідно виконати вимоги ч. 1 ст. 177 ЦПК України та надіслати відповідачу копії документів поданих до суду за зареєстрованою адресою місця проживання.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Всупереч вимогам ст.177 ЦПК України позивачем до позову не додано належних доказів надсилання відповідачу сформованої в «Електронному суді» копії позовної заяви з додатками. Згідно долученого опису вкладення у лист, позовну заяву з додатками відповідачу було надіслано 13.01.2026 року, у той час як позовна заява в Електронному суді сформована 09.02.2026. Наявність вказаних розбіжностей дозволяє зробити висновок, що 13.01.2026 відповідачу не могла бути направлена позовна заява, яка була сформована в Електронному суді 09.02.2026.

Отже, суддя доходить висновку, що наразі до позову не додано належних доказів надсилання відповідачу копії сформованої в Електронному суді 09.02.2026 позовної заяви з додатками.

Відповідно до ч.7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду процесуальних документів в електронній формі такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак позивачу слід надати суду докази надсилання відповідачу по справі копій поданих до суду документів, а саме сформованої в Електронному суді 09.02.2026 позовної заяви з додатками.

Позиція судді узгоджується із висновками Верховного Суду, які містяться у постанові від 11.09.2024 у справі № 317/1645/24.

Окрім того, варто зазначити, що в додатку до позовної заяви позивачем додано платіжну інструкцію про сплату судового збору від 06 лютого 2026 р. №36403.

У відповідності до ч.4 ст.177ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України від 8липня 2011року №3674-VI«Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Частинами першою та другою статті 9Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини першої статті 6Закону №3674-VI судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, зокрема й з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Відповідно до частини другої статті 40 «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021 року №1591-IX (далі - Закон № 1591-IX) платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції.

Постановою правління Національного банку від 29.07.2022 № 163 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція).

Пунктом 37 Розділу ІІ Інструкції встановлено, що платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити: 1) дату складання і номер; 2) унікальний ідентифікатор платника або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку; 3) найменування надавача платіжних послуг платника; 4) суму цифрами та словами; 5) призначення платежу; 6) підпис(и) платника; 7) унікальний ідентифікатор отримувача (або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку; 8) найменування надавача платіжних послуг отримувача.

Пунктом 40 Розділу ІІ Інструкції визначено, що платник має право ініціювати платіжну операцію за фактичного платника та/або на користь фактичного отримувача коштів шляхом надання платіжної інструкції надавачу платіжних послуг платника. Платіжна інструкція, крім обов`язкових реквізитів, визначених у пункті 37 розділу II цієї Інструкції, повинна містити: 1) унікальний ідентифікатор фактичного платника або найменування/ прізвище, власне ім`я. по батькові (за наявності), код фактичного платника та/або 2) унікальний ідентифікатор фактичного отримувача або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код фактичного отримувача.

Таким чином, крім інших обов`язкових реквізитів платіжного документу є призначення платежу, а також найменування отримувача, код отримувача та номер його рахунку, найменування надавача платіжних послуг отримувача.

Відповідно до пункту 41 Інструкції, платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Крім того, Верховний Суд, зокрема, в ухвалі від 31 травня 2018 року у справі № 922/496/17 та у постанові від 19 січня 2019 року у справі № 905/1057/18 звернув увагу на обов`язковість правильного оформлення платіжного документу, який підтверджує сплату судового збору та вказав, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Також згідно роз`яснень, наведених у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті 9Закону України від 08липня 2011року №3674-VI«Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Проте, у платіжній інструкції, яка долучена позивачем до позовної заяви, у реквізиті «Призначення платежу» зазначено: «Судовий збір, за позовом ТОВ ФК Ейс, Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області». При цьому, прізвище відповідача до якого позивач звертається із позовною заявою, у цій платіжній інструкції не вказано.

Враховуючи наведене, інформація, яка б надавала можливість ідентифікувати, що саме за подачу позовної заяви, відповідачем за якою є ОСОБА_1 позивачем сплачено судовий збір, відсутня, а отже суддя дійшов висновку про те, що додана позивачем платіжна інструкція не є належним доказом сплати судового збору за даною позовною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення поданої позовної заяви без руху, із встановленням позивачу строку для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош