Справа № 276/1786/25
Провадження по справі 2/276/38/26
У Х В А Л А

22 січня 2026 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області

в складі головуючого судді Семенюка А.С.,

за участю: секретаря судового засідання Процюк О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі по тексту - ТОВ «Споживчий»/позивач) через систему «Електронний суд» звернулося до Хорошівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідачка) про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 20.01.2025-100002608 від 20.01.2025 року у розмірі 61000 грн. та судових витрат у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 23.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідачем ОСОБА_1 направлено до суду відзив, в якому, крім іншого, прохає витребувати у позивача оригінал електронного доказу: Кредитний договір від 20.01.2025 №20.01.2025-100002608 (з усіма доповненнями та додатками до нього, а також сертифікат ЕЦП/КЕП, що підтверджує підписання договору обома сторонами).

У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося.

Дослідивши клопотання про витребування доказів, суд дійшов висновку, що клопотання підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази (ч. 6, 7, 8, 9 ст. 84 ЦПК України).

За правилом ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

Ч.ч. 1-4 ст. 100 ЦПК України встановлено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Згідно з ч. 5 ст. 100 ЦПК України, якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Також суд зауважує, що на даній стадії не здійснюється оцінка доказів. Оцінку належності, допустимості, достовірності долучених доказів судом буде здійснено на стадії ухвалення судового рішення.

З огляду на викладене, з метою повного та всебічного дослідження усіх обставин справи, суд вважає, що заявлене клопотання відповідачки підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Відповідно до п. 4 ч 2 ст. 223 ЦПК України,суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі необхідності витребування нових доказів. Про відкладення розгляду справи постановляється ухвала.

Приймаючи до уваги викладене, суд вбачає підстави для відкладення розгляду справи та витребування доказів.

Керуючись 2, 5, 12, 76, 81, 84, 100, 223, 258-261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відкласти розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на 09 год 40 хв 26 лютого 2026 року.

Про час та місце проведення судового засідання повідомити сторони.

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів - задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», (місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, 133А, ) надати суду оригінал електронного доказу: Кредитний договір від 20.01.2025 №20.01.2025-100002608 (з усіма доповненнями та додатками до нього, а також сертифікат ЕЦП/КЕП, що підтверджує підписання договору обома сторонами).

Витребувані докази надати до 23 лютого 2026 року.

Копію ухвали направити стороні позивача ТОВ «Споживчий центр» для виконання.

Роз`яснити, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Роз`яснити, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.С.Семенюк