У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2026 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Світлик О.М.,

за участю секретаря судового засідання Заяць А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційний Комплекс Естет» адвоката Моняка Романа Васильовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №308/10944/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційний Комплекс Естет» про визнання блокування ОСОБА_1 з боку товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційний Комплекс Естет» в телеграм незаконним, зобов`язання опублікування на офіційному сайті офіційну адресу електронної пошти, визнання інформації недостовірною, зобов`язання здійснити спростування недостовірної інформації та відшкодування завданої моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ТОВ «Інноваційний Комплекс Естет» про визнання блокування ОСОБА_1 з боку ТОВ «Інноваційний Комплекс Естет» в телеграм незаконним, зобов`язання опублікування на офіційному сайті офіційну адресу електронної пошти, визнання інформації недостовірною, зобов`язання здійснити спростування недостовірної інформації та відшкодування завданої моральної шкоди.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2025 у цивільній справі №308/10944/25 вказану позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 14.01.2026 відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2025.

Під час вирішення питання про призначення даної цивільної справи до апеляційного розгляду апеляційним судом встановлено, що 26.12.2025 через підсистему «Електронний суд» адвокат Моняк Р.В., який діє в інтересах ТОВ «Інноваційний Комплекс Естет», подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Однак, судом першої інстанції не вирішено питання про ухвалення додаткового рішення в даній справі, що перешкоджає подальшому апеляційному розгляду.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 28.01.2026 справу знято з апеляційного розгляду та повернуто до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі.

У поданій заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідача просить стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ «Інноваційний Комплекс Естет» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11000 грн.

На обґрунтування поданої заяви представник відповідача посилається на те, що під час подання відзиву на позовну заяву відповідач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 50000 грн, а саме витрат на професійну правничу допомогу. Дана сума гонорару відповідно до договору про надання правничої допомоги від 15.08.2025 була сплачена відповідачем 18.08.2025, що підтверджується платіжною інструкцією №670 від 18.08.2025. Представником відповідача адвокатом Моняком Р.В. під час судового засідання 23.12.2025 було зроблено заяву про те, що додатково відповідачем буде подано заяву про стягнення понесених судових витрат. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги у рамках справи №308/10944/25 згідно з розрахунком суми гонорару за надану правничу (правову) допомогу в суді першої інстанції на даний час склав 11000 грн. Звертає увагу, що адвокат Моняк Р.В. та клієнт ТОВ «Інноваційний Комплекс Естет» відразу досягли згоди щодо вартості послуг адвоката у справі №308/10944/25. Адвокат прийняв участь у трьох судових засідань під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, а також було підготовлено відзив на позовну заяву, вивчено та надано правовий аналіз матеріалів справи, надано попередні консультації щодо характеру спірних правовідносин. На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу надає докази, а саме: детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги; договір про надання правничої допомоги від 15.08.2025; рахунок на оплату згідно з договором про надання правничої допомоги від 15.08.2025; платіжну інструкцію №670 від 18.08.2025.

Учасники справи у дане судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Позивач, який має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, повідомлявся про розгляд справи, призначений на 11.02.2026 о 15 год. 30 хв., шляхом направлення повідомлення в його електронний кабінет (документ доставлено до електронного кабінету: 05.02.2026), що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.

Представник відповідача адвокат Моняк Р.В. подав клопотання про розгляд справи без їхньої участі, зазначивши, що подану заяву про ухвалення додаткового рішення підтримують у повному обсязі.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та додані до неї документи, перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з частиною шостою статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як встановлено судом, у липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом до ТОВ «Інноваційний Комплекс Естет».

23.12.2025 судом постановлена ухвала про залишення вказаної позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України (належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи).

16.10.2025 від представника відповідача адвоката Моняка Р.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому заявлено про те, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката становить 50000 грн, докази на підтвердження чого будуть подані додатково.

26.12.2025 від представника відповідача адвокат Моняка Р.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом вказаної справи.

До вказаної заяви представником відповідача додані детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги від 15.08.2025, рахунок на оплату згідно з договором про надання правничої допомоги від 15.08.2025 та платіжна інструкція №670 від 18.08.2025

Відповідно до вказаних документів розмір вартості наданих відповідачу послуг з надання правничої допомоги, яку просить стягнути з позивача, становить 11000 грн.

Судом встановлено, що під час розгляду вказаної справи дії позивача ОСОБА_1 не містять ознак необґрунтованих дій, неправильних дій або зловживання процесуальними правами.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача ОСОБА_1 , гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову, як і участь позивача у судових засіданнях.

Залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України.

Отже, саме по собі залишення позову без розгляду за повторною неявкою позивача в судове засідання не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його право.

Водночас судом враховується правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №521/3011/18, згідно з яким вирішуючи вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат на правничу допомогу, суд виходив з того, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу; з системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №148/312/16-ц.

При цьому суд звертає увагу, що під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи (постанова Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі №761/27076/19).

Для стягнення на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для покладення на позивача ОСОБА_1 обов`язку відшкодувати понесені відповідачем ТОВ «Інноваційний Комплекс Естет» витрати на правничу допомогу, оскільки відповідач не довів, що при зверненні до суду з вказаним позовом чи під час розгляду вказаної справи в суді позивач діяв необґрунтовано.

З досліджених матеріалів справи судом не встановлено, що позивач вчиняв необґрунтовані дії, як і те, що ним пред`явлено завідомо безпідставний позов, а його звернення до суду за захистом порушеного права, а також дії, направлені на такий захист, не можуть вважатися необґрунтованими.

Крім того, витрати на правничу допомогу виникли у відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема, права на подання відзиву, представництва його інтересів в суді.

За таких обставин, враховуючи обставини, встановлені під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаної заяви відповідача, оскільки відсутні підстави для компенсації відповідачу витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 142, 258-261, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційний Комплекс Естет» адвоката Моняка Романа Васильовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №308/10944/25.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення ухвали 11 лютого 2026 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик