Провадження № 2-н/202/50/2026
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

12 лютого 2026 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпра Слюсар Л.П., розглянувши заяву Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, -

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2025 року на адресу Індустріального районного суду міста Дніпра через систему «Електронний суд» надійшла заява Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.08.2023 року по 30.11.2025 року у розмірі 9 390,18 грн. та стягнення судового збору у розмірі 242,24 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 грудня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви про видачу судового наказу визначено суддю Слюсар Л.П.

В порядку виконання вимог ч.ч. 5, 7 ст.165 ЦПК України, 23 грудня 2025 рокусуддею сформовано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_2 , на який надано відповідь № 2166508 від 23.12.2025, та скеровано запит до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання громадянки ОСОБА_1 , відповідь на який надійшов на адресу суду 11 лютого 2026 року.

Розглянувши надані матеріали, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу .

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема документ, що підтверджує сплату судового збору.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року складає 3028 гривень.

Відповідно до п.п. 4-1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви про видачу судового наказу становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в перерахунку становить 302,80 грн.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів заяви КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради до матеріалів заяви про видачу судового наказу долучено платіжну інструкцію № 14505 від 17.12.2025 року про сплату судового збору на суму 242,24 грн.

Проте, в ході перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суддею встановлено, що вказану платіжну інструкцію КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради використано при подачі іншої заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком (справа № 202/12367/25).

Таким чином КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради не сплачено судовий збір за заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя, відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи, що заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 163, 165, 166 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.П. Слюсар