22.01.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого-судді Майдан С.І.,
при секретарі Кирпиченко І.А.,
розглянувши у судовому засіданні у м. Херсоні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Генічеської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про припинення права власності на земельну ділянку, конфіскацію земельної ділянки,
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою від 22.01.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 07.03.2025 року, через систему «Електронний суд», представником ГУ Держгеокадастру у Херсонській області подано письмові пояснення, в яких зазначено, що позов прокурора підтримує, просить врахувати відсутність бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у питання припинення права власності відповідачу на земельні ділянки сільськогосподарського призначення шляхом їх конфіскації.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, оскільки можливість надання доручення про вручення документів та виклик відповідачки в судове засідання в порядку міжнародної правової допомоги відсутня, внаслідок повномасштабного вторгнення РФ на територію України. Відзив до суду не надано.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заяв, клопотань не надано.
За таких обставин, суд вважає можливим, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280,281 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 21.11.2018 року укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки площею 13,7266 га, між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ОСОБА_2 строком на 49 років.
Відповідно до інформації Управління Державної міграційної служби в Херсонській області, згідно з Указом Президента України від 02.10.2006 року № 807/2006, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , припинено громадянство України.
У зв`язку з припиненням ОСОБА_1 громадянства України, остання втратила можливість бути власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення та, будучу іноземних громадянином, набула обов`язку упродовж року після набуття та реєстрації права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення відчужити її.
Разом із цим, окружною прокуратурою виявлено порушення статей 13,14,41 Конституції України, статей 80,81,145 Земельного кодексу України при набутті та реалізації права власності ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки.
Положення статей 13,14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.
Згідно із ч. 3 ст.81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.
Ст. 145 Земельного Кодексу України встановлено вимогу припинення права власності на земельну ділянку особи, якій земельна ділянка не може належати на праві власності.
Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.
У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.
Згідно до норм ЗК України землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати на праві приватній власності виключно громадянам України. Володіння на праві приватної власності іноземцем або особою без громадянства земельною ділянкою сільськогосподарського призначення не допускається.
Пунктом 10 ч. 1 ст.346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.
Згідно із ст.356 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.
Частиною 5 ст.41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Так, статтею 131-1Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що ОСОБА_1 порушив визначену ст. 13,14,41 Конституції України, ст. ст. 80,81,145 Земельного кодексу України процедуру володіння земельною ділянкою сільськогосподарського призначення та як іноземна громадянка не відчужила її упродовж року після набуття права власності.
Оскільки вказана земельна ділянка залишилася у власності відповідача, яка є громадянкою РФ, відповідно до ст. 145 Земельного кодексу України, наявні підстави для її конфіскації у власність держави.
Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України.
Окрім цього, воєнні дії, які ведуться на території України вкрай негативно впливають на продовольчі процеси у нашій державі, зокрема багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому у цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства була безумовно повернута у власність держави.
Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яку ОСОБА_1 незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення до цього часу не відчужила її, є підстави для її конфіскації у власність держави.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційна розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь Херсонської обласної прокуратури підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5290,98 грн та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1514,00 грн, а всього у розмірі 6804,98 грн.
Керуючись ст.ст.22,32,81,145,202 ЗК України, ст.346 ЦК України, ст.ст.3,5,12,13,18,141,258,260,265,268,269,273,280-283,287 ЦПК України, суд -
Позов керівника Генічеської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про припинення права власності на земельну ділянку, конфіскацію земельної ділянки, задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяС. І. Майдан