Дата документу 09.02.2026Справа № 554/23/19
Провадження № 6/554/8/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Полтави у складі:

головуючої судді Троцької А.І.,

при секретарі Гуренко Д.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» про заміну стягувача її правонаступником,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою в якій просив суд: залучити Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до участі у справі № 554/23/19 в якості правонаступника позивача - Акціонерного товариства «МЕГАБАНК»; замінити стягувача за рішенням суду у справі № 554/23/19 з Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ»; видати електронний виконавчий лист на виконання рішення суду у справі № 554/23/19, а у разі відсутності технічної можливості - направити виконавчий лист у паперовій формі.

В обґрунтування заяви вказано, що 17.05.2019 суд ухвалив рішення у справі № 554/23/19, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитним договором № 106-002-824-2-16-Г від 11.11.2016. На даний час не виконано, виконавчий лист у справі не видавався, виконавче провадження не відкривалося, сума боргу в добровільному порядку боржником не погашена. Вказує, що має право вимоги, оскільки 03.09.2024 року між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «МУСТАНГ ФІНАНАС» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, а 27.12.2024 року між ТОВ «МУСТАНГ ФІНАНАС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» був укладений Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. Даними договорами передано право вимоги, зокрема за кредитним договором № 106-002-824-2-16-Г від 11.11.2016.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у заяві про заміну сторону просив розглянути справу без його участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

У відповідності до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 17 травня 2019 року Октябрським районним судом м.Полтави (наразі Шевченківський районний суд міста Полтави) ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «МЕГАБАНК» за кредитним договором №106-002-824-2-16-Г від 11.11.2016 в загальному розмірі 33031,55 гривень. Рішення набрало законної сили 18.06.2019 року.

Матеріали справи містять заяву АТ «МЕГАБАНК» від 18 жовтня 2026 року про видачу виконавчих листів на виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 17.05.2019 року.

Даних про отримання представником АТ «МЕГАБАНК» виконавчих листів та про пред`явленя їх до виконання матеріали справи не містять та заявником не надані.

03.09.2024 року між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений договір №GL1N426240 про відступлення права вимоги, відповідно до якого АТ «МЕГАБАНК» відступило ТОВ «МУСТАНГ ФІНАНС», а ТОВ «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло право вимоги, зокрема, за договором кредиту №106-002-824-2-16-Г від 11.11.2016 року, укладеного між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 .

Відповідно до договору №1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 року, ТОВ «МУСТАНГ ФІНАНС» відступило ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» право вимоги до боржників, зазначених у Додатку №1 до Договору 1/12, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №106-002-824-2-16-Г від 11.11.2016 року.

Статтею 129-1 Коституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Частинами 1, 5 статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також суд враховує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №2-а-3494/11 та від 27 серпня 2020 року у справі №804/536/18, відповідно до яких заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Тобто, у випадках, коли виконавчий лист не видавався та відповідно виконавче провадження не відкривалось можливо замінити лише стягувача чи боржника у виконавчому листі, при цьому відсутність виконавчого листа не може бути перешкодою у процесуальному правонаступництві стягувача, оскільки без процесуального правонаступництва правонаступник у матеріальних правовідносинах позбавлений можливості отримати виконавчий лист на виконання рішення суду та здійснити захист своїх порушених прав шляхом виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена також і в постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі №0417/7776/2012.

Разом із тим, заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Право правонаступника стягувача на звернення з виконавчим документом до виконання залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні підстави для процесуального правонаступництва, так як відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Вищенаведена правова позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 2-904/11, і згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Так, рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 17 травня 2019 року набрало законної сили 21 червня 2019 року та, з урахуванням вимог статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення виконавчих документів до виконання за даним рішенням терміном 3 роки, тобто до 21 червня 2022 року, пропущений.

Заявник не ставить питання про поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, тобто заявником не дотримано передумови для заміни сторони поза судовим процесом правонаступником, а саме дотримання строку звернення до суду для вирішення вказаного питання.

За наведених обставин, відсутні підстави для процесуального правонаступництва, оскільки заявником не аргументована дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Керуючись ст.ст. 512-514 ЦК України, ст.ст. 2, 18, 259-260, 263, 442 ЦПК України, ст.ст. 1, 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» про заміну стягувача її правонаступником відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Троцька А.І.