ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3346/25 Номер провадження 22-ц/814/670/26Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Чумак О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Жигилій Інни Федорівни

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 серпня 2025 року, ухвалене в місті Лубни під головуванням судді Алтухової О. С., дата складення повного рішення суду 06 серпня 2025 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року адвокат Жигилій І. Ф. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та просила зобов`язати відповідача зняти арешт з нерухомого майна, що належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та припинити обтяження речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 серпня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Жигилій І. Ф. подала апеляційну скаргу, за якою ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження.

14 січня 2026 року на адресу Полтавського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Жигилій І. Ф. про відмову від позову та закриття провадження у справі на підставі частин першої, третьої статті 206, пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України, у зв`язку із заміною боржника ОСОБА_2 на ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях № 72231621 та № 73484697, які постановами державного виконавця від 08.12.2025 закінчено з припиненням чинності арешту майна боржника та скасуванням інших заходів примусового виконання рішення суду.

Розглянувши вказану заяву та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.

Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно частини першої, другої, п`ятої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи необмежений представник сторони уповноваженнях на їх вчинення. Суд не приймає відмову позивача від позову у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі (частина третя статті 206, пункт 4 частини першої статті 255 ЦПК України).

Під час апеляційного провадження право позивача відмовитися від позову регламентовано положеннями статті 373 ЦПК України, згідно якої в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про цю процесуальну дію незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, апеляційний суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Таким чином, відмова від позову - це спеціальне диспозитивне процесуальне право позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своїх вимог і на закриття порушеного позивачем процесу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Заява про відмову від позову ОСОБА_1 відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, подана представником позивача адвокатом Жигилій І. Ф. у межах наданих повноважень, які згідно ордеру на надання правничої допомоги № 1331875 від 05.09.2025 Договором про надання правничої допомоги не обмежуються, відмова від позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, тому така відмова позивача від позову, що є його невід`ємним диспозитивним правом, може бути прийнята судом.

Оскільки позивач ОСОБА_1 відмовляється від позову та така відмова приймається апеляційним судом, рішення суду першої інстанції у справі підлягає визнанню нечинним, а провадження у справі - закриттю на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.

Згідно частини другої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Аналогічна норма міститься у частині четвертій статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (частина п`ята статті 7 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до квитанції платіжної інструкції № 02-19931948/с від 02.09.2025 (а. с. 173) позивачем ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1 816,80 грн, отже, з урахуванням положень частини четвертої статті 7 Закону України «Про судовий збір», частини другої статті 142 ЦПК України підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні апеляційної скарги, що становить 908,40 грн (1 816,80 /2).

Керуючись статтями 206, 255, 373, 374, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Прийняти відмову представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Жигилій Інни Федорівни від позову до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна.

Визнати нечинним рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 серпня 2025 року.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна.

Повернути ОСОБА_3 з Державного бюджету України 50 процентів судового збору у розмірі 908,40 грн, сплаченого за подання апеляційної скарги, згідно квитанції платіжної інструкції № 02-19931948/с від 02.09.2025.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Чумак