Справа №345/6950/25
Провадження № 2/345/365/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

22.01.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 02.02.2022року між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та ОСОБА_1 було укладено договір №216. За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі 1000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та в Правилах надання грошових коштів у позику. Строк дії договору сторонами погоджено до 04.03.2022 року, процентна ставка 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

17.01.2022 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір №12. Згідно умов вказаного договору позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 6000,00 грн. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання позичальником умов договору та становить: знижена процентна ставка, фіксована 800% річних від суми позики у межах стоку надання позики, зазначеного в п.1.1 цього договору, якщо в цей строк здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 3 календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; стандартна процентна ставка, фіксована 950% річних від суми позики застосовується у межах строку надання позики, зазначеного в п.1.1 цього договору, якщо позичальник не виконав умови, зазначені в п.п.1.1.1.1 договору для застосування зниженої процентної ставки та у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України.

22.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір №7382332. За умовами даного договору позикодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором на строк, визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п.1.2 договору сума кредиту становить 10 000,00 грн.

Кредитодавці належним чином виконали свої зобов`язання за договорами, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані йому кредити в строки, передбачені договорами. Підписання договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

29.05.2023 року було укладено договір №29-05/2023, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №216. 28.08.2025 року було укладено договір №28-08/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №216.

18.12.2023 року було укладено договір №18-12/2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступила на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №12.

26.07.2024 року було укладено договір №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №7282332.

Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором №216, договором №12 та договором №7282332. Загальний розмір заборгованості відповідача за договором №216 становить 3014,00 грн., з яких: 1000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 2014,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Загальний розмір заборгованості відповідача за договором №12 становить 15369,60 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 9369,60 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 7282332 становить 13390,00 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 2890,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 500,00 грн. заборгованість за комісіями.

Загальний розмір заборгованості відповідача за вищевказаними договорами становить 31773,60 грн., з яких: 17000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 14273,60 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 500,00 грн. заборгованість за комісіями.

Тому позивач просить стягнути з відповідача 31773,60 грн. заборгованості за договорами, 2422,40 грн. судових витрат, а також 13000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 12.12.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі у передбаченому законом порядку надсилалася відповідачу на адресу його місця реєстрації. Проте, поштове відправлення було повернуто на адресу суду, а тому, з огляду на положення п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки документи надсилалися за зареєстрованим місцем проживання відповідача та відповідач не повідомив суду іншої адреси, вважається, що відповідачу належним чином вручено вказані документи.

Проте у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалася. Тому, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Представник позивача вказав у прохальній частині позову, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.05.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу №29-05/2023, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» (первісний кредитор) відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» (фактор) право грошової вимоги до боржників, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. З витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №29-05/2023 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» передало, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло право вимоги за договором №216 від 02.02.2022 року. Пи цьому 28.08.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №28-08/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №216.

18.12.2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір №18-12/2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. З витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №18-12/2023 вбачається, що ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» передало, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло право вимоги до боржників договорами, в тому числі до відповідача за договором №12

26.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №26-07/2024. Відповідно до п.2.1, 12.2 договору факторингу на умовах, встановлених цим договором, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право а одержання яких належить клієнту.

З витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №26-07/2024 вбачається, що ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло право вимоги до відповідача за договором №7282332 від 22.01.2022 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)

Згідно ч.1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Частина 1 статті 514 ЦКУ зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення

Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги за договорами №216 від 02.02.2022 року, №12 від 17.01.2022 року та договором №7282332 від 22.01.2022 року.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до умов кредитного договору №216 від 02.02.2022 рок, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та відповідачем кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит в розмірі 1000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та в Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "СТАРТ" ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал».

Сума кредиту, вказана в п. 1.1 договору - це кошти, які протягом строку дії договору одночасно можуть бути у розпорядженні позичальника. П.1.3 договору передбачено, що кредитодавець надає позичальнику кошти за договором в сумі 1000 грн. 00 коп. одразу після укладення договору, які мають бути повернені до 04.03.2022 р. Відповідно до п. 1.4 договору позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання. 1.5 договору передбачено, що кредит надається строком на 30 (Тридцять днів) днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 04.03.2022 р. У випадку надання кредиту в день укладення договору, строк дії кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту за договором.

Зі змісту договору позики №12 від 17.01.2022 року, укладеного між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 встановлено, що на підставі заявки на позику від 17.01.2022 року, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 6000,00 грн., які у випадку проведення пролонгації/ реструктуризації заборгованості направляються на погашення заборгованості за Договором позики №12 від 17.01.2022 рокк, укладеного між сторонами на строк 30 календарних днів під проценти, вказані в п. 1.1.1., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику та сплатити зазначені проценти. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.

П. 1.1.1 договору позики передбачено, що сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить вiд фактичного виконання позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 знижена процентна ставка на пільговий період* __% на день (__% річних) від суми позики; знижена процентна ставка загальна на період, що перевищує пільговий період, 2.19% на день (800.00% річних) від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованостi або здійснить таке погашення протягом 1 календарних днiв, що слідують за датою закінчення такого строку. Відповідно до п.1.1.1.2 стандартна процента ставка, фіксована 2.60% за день (950.00% річних) від суми позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в пп 1.1.1.1 договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днiв поспiль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 Цивiльного кодексу України. Укладаючи цеи? Договiр позичальник пiдтверджує, що пiдставою для застосування зниженої процентної ставки, передбаченої цим Договором є отримання позичальником вiд позикодавця iндивiдуальної знижки на стандартну процентну ставку, вiдповiдно до програми лояльностi ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ». Таке зниження стандартної процентної ставки допускається за умови, що позичальником будуть виконанi умови для її застосування - повернена позика у строк та в порядку, що передбачено цим договором.

Зі змісту кредитного договору №7282332 від 22.01.2022 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 вбачається, що позикодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором на строк, визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п.1.2-1.4 договору сума кредиту становить 10000.00 грн., кредит надається строком на 30 днів з 22.01.2022 (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 21.02.2022. П. 1.5 договору передбачено, що загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2390.00 грн. в грошовому виразі та 1,256.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 12390.00 гривень. Комісія за надання кредиту: 500.00 грн., яка нараховується за ставкою 5.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом: 1890.00 грн., які нараховуються за ставкою 0.63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно із п.1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи зміст договорів, слід дійти висновку, що відповідач з моменту підписання договорів року був обізнаний щодо оплатності наданої позики та кредиту, а також щодо свого обов`язку вносити плату за користування позикою, кредитом, розміру процентів, порядку їх сплати та відповідальності за прострочення погашення кредиту.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі не спростування презумпції правомірності договору, зокрема в частині умов щодо нарахування відсотків, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Однак у справі не встановлено, що первісні кредитори приховали від позичальника об`єктивну інформацію щодо сукупної вартості кредиту. Розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст.627 ЦК України.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З розрахунку заборгованості відповідача за договором №216 від 02.02.2022 року вбачається, що загальний розмір заборгованості становить 3014,00 грн., з яких: 1000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 2014,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами.

З розрахунку заборгованості відповідача за договором №12 від 17.01.2022 року вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача становить 15369,60 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 9369,60 грн. заборгованість за нарахованими процентами.

З розрахунку заборгованості відповідача за договором № 7282332 від 22.01.2022 року вбачається, що заборгованість відповідача становить 13390,00 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 2890,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 500,00 грн. заборгованість за комісіями.

Вказані розрахунки відповідають умовам вищевказаних договорів.

З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Водночас суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.

З врахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціни позову; незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, суд приходить до висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 13000,00 грн. є явно неспівмірними, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності.

А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 256,258,526, 536, 549, 572, 589, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 3014,00 грн. заборгованості за договором №216 від 02.02.2022 року, 15369,60 грн. заборгованості за договором №12 від 17.01.2022 року та 13390,00 грн. заборгованості за договором №7282332 від 22.01.2022 року, а загалом 31773,60 грн. заборгованості, 2422,40 грн. сплаченого судового збору, а також 3000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 22.01.2026 року.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ