Справа № 706/1416/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 лютого 2026 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - Школьної А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Паламарчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Христинівка Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» через свого представника - Усенка Михайла Ігоровича звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 03.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та позичальником, яким є ОСОБА_1 , укладено Договір про споживчий кредит №7205067.

Договір між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця. На виконання умов Договору кредитодавець перерахував позичальнику 8 600 грн, який, у свою чергу, взяв на себе зобов`язання повернути суму позики, комісію та сплатити проценти за користування кредитом.

Позивач стверджує, що відповідач зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 7205067 не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 30 590,20 грн.

Згідно укладеного 29.05.2023 договору № 97 - МЛ про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №7205067 від 03.02.2023.

Стверджуючи про наявність у нього права вимоги до відповідача, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованість у розмірі 30 590,20 грн, а також судові витрати, які складаються із 2 422,40 грн судового збору та 8 000 грн витрат на правничу допомогу.

Постановленою 25.09.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву на позовну заяву та витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: щодо емітування на ім`я відповідача вказаної у кредитному договорі банківської картки та зарахування на неї кредитних коштів.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві та поданих окремо 17.12.2025 та 03.02.2026 заявах, просить розглядати справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 12.02.2026 постановлено провести заочний розгляд справи.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Судом встановлено, що 03.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 7205067 (далі по тексту - Договір), за умовами якого товариство надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10 000 гривень (п. 1.2 Договору), строком на 105 днів із 03.02.2023 (п. 1.3 Договору).

Умовами Договору сторони передбачили, що позичальник має повертати кредит, сплачувати комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом із встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів. За умовами пункту 1.3 Договору строк кредитування складається із пільгового і поточного періодів.

При цьому пунктом 1.3.1 Договору визначено, що пільговий період становить 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 18.02.2023 (рекомендована дата платежу).

Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 19.05.2023 (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 1.3.2 Договору).

У пункті 1.4 Договору сторони передбачили, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 18.02.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості - 19.05.2023.

За умовами пункту 1.5 Договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 650 грн. Орієнтована загальна вартість кредиту за пільговий період становить 650 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк користування) складають 27650 грн, а орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника - 37 650 грн.

Пунктом 1.5.1 Договору визначено комісію за надання кредиту у розмірі 500 грн, яка нараховується за ставкою 5,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 150 грн, які нараховуються за ставкою 0,10 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного період становлять 27 000 грн - їх нарахування здійснюється за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом поточного періоду ( п.1.5.2 та 1.5.3 Договору).

За умовами пункту 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1.

Договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в іноформаційно - комунікаційній системі товариства та доступний на сайті товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника.

Укладення Договору в електронній формі відповідачем не спростовано.

Підписавши Договір №7205067 відповідач погодилася із графіком платежів за договором та ознайомився із паспортом споживчого кредиту.

Довідкою про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» підтвердило, що відповідач ОСОБА_1 , з яким укладено Договір №7205067 від 03.02.2023, ідентифіковано товариством за направленим 03.02.2023 о 12:36:13 на його номер телефону НОМЕР_2 одноразовим ідентифікатором - R53114.

Факт перерахування відповідачу грошових коштів в сумі 10 000 грн згідно Договору №7205067 підтверджено долученим до справи платіжним дорученням № 92800949 від 03.02.2023. Кошти зараховані на рахунок відповідача ОСОБА_1 за № НОМЕР_1.

На виконання ухвали суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» листом № 20.1.0.0.0/7-251001/66103-БТ від 06.10.2025 підтвердив емітування банком на ім`я ОСОБА_1 банківської картки № НОМЕР_3 , на яку 03.02.2023 зараховано платіж в сумі 10 000 грн. Верифікація ОСОБА_1 була проведена шляхом підписання анкети - заяви ідентифікації клієнта від 05.10.2022.

Таким чином, надані позивачем та витребувані за його клопотанням докази підтверджують факт укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» договору позики та перерахування за ним первісним кредитором на картку відповідача коштів в сумі 10 000 грн.

29.05.2023 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №97-МЛ, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) новому кредиторові - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» за плату, а новий кредитор прийняв належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.

На виконання умов Договору № 97-МЛ від 29.05.2023 позивач перерахував ТОВ «Мілоан» грошові кошти, на підтвердження чого надав платіжну інструкцію № 71529 від 29.05.2023.

Із витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №97-МЛ від 29.05.2023 судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 30 590,20 грн, з яких: 8 600 грн - заборгованість по тілу кредиту, 21 990,20 грн - заборгованість за процентами.

Позивач надав суду належні, допустимі та достатні докази, що підтверджують перехід до нього права вимоги за Договором № 7205067 від 03.02.2023 на суму 30 590,20 грн.

Дослідженою судом відомістю ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 7205067 встановлено, що 03.02.2023 ОСОБА_1 надано кредит в сумі 10 000 грн та нараховано комісію за оформлення кредиту в розмірі 500 грн.

Нарахування процентів первісний кредитор здійснював у період із 04.02.2023 по 28.05.2023.

Пунктом 2.3 Договору передбачена пролонгація його дії за ініціативою позичальника. Для цього позичальник має вчинити дії, передбачені пунктом 2.3. Договору та розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено).

Відповідно до п. 2.3.1 позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил.

Судом встановлено, що 17.02.2023 відповідач сплатив 140 грн процентів, 700 грн тіла кредиту, 500 грн комісії за оформлення кредиту та 600 грн комісії за пролонгацію договору, у зв`язку із чим строк кредитування продовжено. У подальшому 25.02.2023 відповідач сплатив 74,40 грн процентів, 700 грн тіла кредиту та 600 грн нараховану за пролонгацію договору комісію, у зв`язку із чим строк кредитування продовжено.

Пролонгований строк кредитування за договором був збільшений на стандартних (базових) умовах, що не перевищував 60 днів, а тому суд вважає здійснений первинним кредитодавцем розрахунок заборгованості обґрунтованим.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Матеріали справи не містять відомостей про повернення відповідачем первісному кредитору або позивачу основної суми боргу та процентів, а відтак суд вважає вимоги позивача про їх стягнення обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із таких положень цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами частин першої п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).

Звертаючись з позовною заявою до суду представник позивача Усенко М.І. зазначав про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зроблений висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Дослідженням наданих на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу доказів, суд встановив, що між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі керуючого партнера ОСОБА_2 укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025. Повноваження адвоката підтверджені Ордером на надання правничої допомоги

Відповідно до Акту №1687 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.09.2025 вартість наданих адвокатом послуг у даній справі складає 8 000 грн. Детальний опис наданих послуг оформлений виконавцем 05.09.2025.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Верховний Суд в постанові від 13.02.2019 у справі № 756/2114/17 звернув увагу на те, що враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зроблено висновки, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 року у справі № 914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Дослідивши докази, надані представником позивача на підтвердження понесених витрат, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, обсяг досліджених доказів, зважаючи на те, що дана справа є справою незначної складності, розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача та відповідача, наявність узгодженої та усталеної судової практики щодо вирішення спірних правовідносин, суд вважає за необхідне зменшити суму стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу до 4 000 грн.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», із відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір в розмірі 2422,40 грн, сплачений товариством згідно платіжної інструкції № 21829 від 12.09.2025.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 258, 264, 265, 280 - 284, 289, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 7205067 від 03.02.2023 в розмірі 30 590 (тридцять тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 20 копійок, з яких: 8 600 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21990,20 грн - заборгованість за процентами.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та 4 000 (чотири тисячі) гривень витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», ЄДРПОУ - 35234236, місцезнаходження: вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх, м. Львів, 79029.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Альона ШКОЛЬНА