Номер провадження 2-з/754/17/26
Справа № 754/1810/26
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2026 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову до суду, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подачі позову до суду.

Подану заяву обгрунтовано тим, що заявник має намір подати позов до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та виселення. Предметом спору є квартира АДРЕСА_1 . Вказане майно перебуває у спільній частковій вланості, де - належить заявнику, - матері - ОСОБА_3 , щодо іншої частини триває судовий розгляд. Відповідач не проживає у квартирі фактично, проте вчиняє агресивні дії, спрямовані на силове заволодіння житлом. Зокрема, без згоди інших співвласників зареєстрував своє місце проживання та місце проживання своєї неповнолітньої доньки. 08.02.2025 відповідач здійснив спробу силового проникнення до квартири та пошкодив замки. На підставі викладеного, заявник просить забезпечити позов, шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації вчиняти будь - які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна. Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо вселення у вказану квартиру та користування нею до набрання законної сили рішенням у справі.

Вивчивши письмові матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) крім випадків, передбачених частиною 5 цієї статті.

Відповідно до вимог чч.1, 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пп.1, 1-1 ч.1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, Верховний Суд у постанові від 10.11.2020 по справі № 915/167/20 наголошував на тому, що суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням декількох критеріїв, с саме: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цієї справи.

Заявник, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позову, вказує, що має намір подати позов до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та виселення з квартири АДРЕСА_1 .

Проте, до заяви про забезпечення позову долучено копію свідоцтва про власність від 19.03.1998, відповідно до якого співвласниками квартири АДРЕСА_1 вказані ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Заявник, вказуючи на те, що наразі триває судовий розгляд спору щодо власності на спірну квартиру, при цьому не конкретизував стосовно яких осіб триває спір та який їх предмет. Відсутність вказаної інформації, у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову про які просить заявник, може спричинити порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цієї справи.

Крім того, згідно реєстру територіальної громади м. Києва - ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 .

Разом з тим, заявник просить заборонити ОСОБА_2 та будь - яким особам з його боку вчиняти дії щодо вселення у вказану квартиру та користуватися нею.

Враховуючи відсутність конкретизації осіб, стосовно яких заявник просить вжити заходи забезпечення позову та дані з реєстру територіальної громади м. Києва, суд приходить до висновку, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не відповідає його меті.

Зважаючи на викладене вище, обраний спосіб забезпечення позову, анонсовані позовні вимоги, та вимоги діючого законодавства на даний час, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову до суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено: 11.02.2026.

Суддя В.О. Сенюта