ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
Справа №932/6558/24
Провадження №2/932/2419/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі

головуючого судді Ярощук О.В.

за участі секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д., Фещенко К.О.

представника позивача Константинова Р.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»

про стягнення матеріальної, моральної шкоди та страхового відшкодування заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 (далі Відповідач -1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі Відповідач-2) про стягнення матеріальної, моральної шкоди та страхового відшкодування заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 03.01.2024 року у м. Дніпро на пр. Б. Хмельницького у районі буд. 29Г сталася ДТП за участі та з вини Відповідача -1, який керував автомобілем «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив п. 10.3 ПДР, при перестроюванні не надав перевагу у русі та вчинив зіткнення із автомобілем «Chevrolet Niva» д.н.з НОМЕР_2 , який належить Позивачу на праві власності.

Страхова відповідальність Відповідача -1 була застрахована ТОВ «СК «Альфа-гарант» (Відповідача-2) на підставі полісу №213911676.

На замовлення позивача судовим експертом Крутінь В.І. проведено експертизу та надано висновок №9775 від 29.03.2024, за наслідками якої вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chevrolet Niva» д.н.з НОМЕР_2 з урахуванням знову становить 31971 грн 93 коп, а вартість відновлювального ремонту без урахування зносу 51 996 грн 83 коп.

Відповідач -2 виплатив Позивачу 03.07.2024 року страхову виплату у розмірі 9 839 грн 80 коп.

У зв`язку із чим, Позивач прохав стягнути із Відповідача-2 суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 22 132 грн 13 коп (31 971,93 грн 9839,80грн).

Також прохав із Відповідача-1 стягнути 20 024 грн 90 коп як різницю між вартістю ремонтних робіт без урахування зносу і вартістю відновлювальних робіт з урахуванням зносу (51 996,83 грн 31 971,93 грн), а також розмір завданої моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

Стягнути із Відповідача -1 та Відповідача -2 судові витрати по справі у розмірі 1 211,20 грн судового збору, витрати по оплаті судового експерта у розмірі 5500 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

позиції сторін.

У судовому засідання представник позивача підтримав свої позовні вимоги, прохав задовольнити у повному обсязі.

Відповідач-1 у судові засідання не з`явився, був належним чином повідомлений. Заяв чи клопотань до суду не подавав. Правом на відзив не скористався.

Відповідач -2 в інтересах якого діє Боднар О.П. подав відзив на позовну заяву. Заперечував щодо задоволення позовних вимог. Зазначив, що сплатив страхове відшкодування у розмірі 9 889,25 грн сплачено у повному обсязі. Відшкодування проведено на підставі звіту оцінювача ОСОБА_3 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №ЦВ/24/0089 від 01.07.2024, завданого власнику транспортного засобу, який склав 9 889,25 грн без ПДВ.

Окремо зазначив, що розмір правової допомоги не відповідає критеріям реальності та розумності. /а.с.98-103/.

Представник позивача адвокат Константинов Р.Д. подав до суду відповідь на відзив та зазначив, що оцінювач ОСОБА_3 особисто не оглядав транспортний засіб, не попереджений про кримінальну відповідальність за складання звіту. Зазначив, що відшкодування матеріальної шкоди відбувається із урахуванням зносу, а визначення матеріального збитку без огляду транспортного засобу можливе лише експертом. Розмір збитків розрахований судовим експертом, а отже його висновок є належним доказом. Понесені судові витрати є співмірними /а.с.65-73/.

Представник позивача адвокат Константинов Р.Д. подав додаткові пояснення, які відповідають змісту позовних вимог /а.с.148-152/.

Суд 03.02.2026 перейшов до стадії ухвалення судового рішення та визначив дату 09.02.2026, водночас через відключення світла у приміщенні суду та подальшу зайнятість у кримінальній справі дату проголошення рішення було призначено на 13.02.2026 на 14 год 45 хв.

судом встановлено

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2024 у справі №932/497/2 4 Відповідача -1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП /а.с.10/.

Так, відповідно до постанови суду, 03.01.2024 року о 18 год 36 хв Відповідач -1, рухаючись у районі буд. 29Г по пр. Б. Хмельницького у м. Дніпро, керуючи транспортним засобом «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , порушуючи п. 10.3 ПДР при перестроюванні не надав перевагу у русі та здійснив зіткнення із автомобілем «Шевроле» д.н.з НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку, по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до свідоцтва до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Позивач є власником «Chevrolet Niva» д.н.з НОМЕР_2 /а.с.9/.

Відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №213911676, страхувальником транспортного засобу ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 є Відповідач -2 /а.с.12/.

03 липня 2024 року Відповідач-2 здійснило зарахування страхового відшкодування у розмірі 9 839,80 грн /а.с.14/.

Відповідно до висновку експерта від 29.03.2024 року №9775, складеного судовим експертом Крутінь В.І., матеріальний збиток, заподіяний власнику «Chevrolet Niva» д.н.з НОМЕР_2 із урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 31 917,93 грн, а без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складає 51 996,83 грн /а.с.15-27/.

Відповідно до звіту №ЦВ/24/0089 від 01.07.2024, який складний оцінювачем ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку без урахування ПДВ склала 9889,25 грн /а.с.107-123/.

Акт огляду транспортного засобу від 18.01.2024 року складено ОСОБА_3 у присутності власника ТЗ Позивача /а.с.124/.

Висновки суду та релевантне законодавство.

Відповідно до частин 1 3 статті 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами, встановленими частиною 2 статті 1187 ЦК, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За приписами частини 6 статті 82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вина Відповідача -1 була встановлена Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 01 лютого 2024 року у справі №932/497/24.

Відповідно до абзацу першого пункту 22.1 статті 22 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12, статтею 29 Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За правилами, встановленими статтею 979 ЦК, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 35.1 статті 35 Закону №1961-IV визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

За приписами абзацу першого пункту36.1 статті 36 Закону №1961-IV страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пункту36.2 статті 36 Закону №1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Окрім цього, Відповідач -2 на спростування доказів наданих позивачем та на підтвердження своїх заперечень не заявляло клопотань про призначення додаткової судової експертизи.

Ураховуючи зміст приведених вище норм, Відповідач-2 зобов`язаний сплатити Позивачу решту страхового відшкодування у розмірі. Так, сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню із Відповідача-2, становить: 22 132 грн 13 коп (31 971,93 грн 9839,80 грн) де:

- 31 971,93 грн розмір матеріальної шкоди, визначеної у ході призначеної судом експертизи (за матеріалами висновку судового експерта від 29.03.2024, складеного судовим експертом Крутінь В.І.);

- 9839,80грн сплачене страхове відшкодування.

При цьому суд критично ставиться до звіту №ЦВ/24/0089 від 01.07.2024, складеного за участі оцінювача ФОП ОСОБА_3 , який став підставою для розрахунку страхового відшкодування Відповідачем-2, оскільки Позивач не погодився із його результатами, а також у зв`язку з тим, що він не відповідає приписам статті 106 ЦПК.

Також, слід зазначити, відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 вказаного Закону «Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи тільки у разі, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування.»

Такої згоди між Позивачем та Відповідачем -2 (страховою компанією) досягнуто не було та письмово не підтверджено. Тому, скориставшись своїм правом Позивачем і було ініційовано проведення оцінки вартості матеріального збитку заподіяного пошкодженням автомобіля.

У частині відшкодування матеріальних збитків із Відповідача -1 у розмірі 20 024 грн 90 коп як різниця між вартістю ремонтних робіт без урахування зносу та з урахуванням зносу, суд виснує наступне.

У постанові від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема ів постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20).

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 УК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків, завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Судом встановлено, що згідно із висновком судового експерта Крутінь В.І. від 29.03.2024 року №9775 вартість відновлювального ремонту автомобілю позивача без урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 51 996,83 грн, а з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових частин автомобілю така вартість складає 31 917,93 грн.

Таким чином, суд доходить висновку, що різниця зумовлена коефіцієнтом фізичного зносу складових частин автомобіля, а відтак така різниця не покривається обсягом цивільно-правової відповідальності страховика Відповідача-1, відповідно покладається на завдавача шкоди, тобто на Відповідача-1 у розмірі 20 024, 90 грн.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 30.10.2019р. у справі № 753/4696/16-ц, від 22.04.2020р. у справі № 756/2632/17, від 15.10.2020р. у справі №755/7666/19.

При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України Відповідачем-1 не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.

За таких обставин, позовні вимоги у частині відшкодування позивачу матеріальної шкоди у розмірі 20 024, 90 грн. є правомірними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення у повному обсязі.

Окрім того, Відповідачами по справі не спростовано висновку експерта.

Щодо відшкодування 20 000 грн моральної шкоди

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У силу положень п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У п. 9 цієї постанови визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви.

При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначене кореспондується зі змістом ст. 81 ЦПК України.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що позивач зазнав моральних страждань у зв`язку із затримкою проведення повних ремонтних робіт належного йому транспортного засобу.

Позивач оцінює заподіяну відповідачем моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Суд вважає позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому відшкодуванню у розмірі 5000 грн.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо відшкодування судових витрат

На виконання ухвали суддя про залишення позовної вимоги Позивачем було додатково сплачено судовий збір у розмірі 2422, 40 грн /а.с.38-39, 41-42./ У цілому Позивачем сплачено 3633, 60 грн судового збору.

Також платою послуг судового експерта у розмірі 5500 грн. /а.с. 27/ та витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн /а.с.31/.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані із проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною другою статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати позивача на оплату послуги експерта є необхідними, а їх розмір (5500 грн.) відповідає критеріям розумності та співмірності, а відтак такі витрати слід компенсувати позивачу за рахунок Відповідачів, як і сплачений відповідачем судовий збір.

Оцінюючи розмір заявлених стороною позивача вимог для компенсації витрат на правову допомогу суд вважає, що вони відповідають співмірності та реальності, адвокат Константинов Р.Д. особисто приймав участь у всіх судових засіданнях, а тому їх розмір 10000 грн також має бути відшкодований пропорційно задоволеним вимогам.

Отже, судом задоволені вимоги позивача частково, а саме із Відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь позивача стягнуто недоплачене страхове відшкодування із урахуванням зносу у розмірі 22 132,13 грн, із Відповідача-1 ОСОБА_2 стягнуто 20 024,90 грн матеріального збитку та 5000 грн відшкодування моральної шкоди.

Щодо судових витрат

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Впровадження зазначеного принципу має на меті забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина третя статті 133 ЦПК України).

Так, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Отже, із Відповідачів на користь Позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Позивачем сплачено судовий збір за 3 майнові вимоги, із яких одна вимога до Відповідача -2 та дві до Відповідача-1.

Із Відповідача -2 Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь Позивача належить стягнути 8961,20 коп:

-сплачений судовий збір за 1 майнову вимогу 1211,20 грн

-витрати на послуги експерта 2750 грн

-витрати на правничу допомогу 5000 грн.

Із Відповідача -2 ОСОБА_2 на користь Позивача належить стягнути 9 264 грн:

-сплачений судовий збір за задоволену 1 майнову вимогу 1211,20 грн

-судовий збір за частково задоволену вимогу у розмірі 302 грн 80 коп (заявлено позивачем 20000 грн, задоволено 5 000 грн, що становить 25%)

-витрати на послуги експерта 2750 грн

-витрати на правничу допомогу 5000 грн.

Суд, керуючись статтями 76, 81, 89, 106, 133, 141, 223, 229, 259, 265 ЦПК України

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» -задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_2 компенсацію заподіяної шкоди у сумі 22 132 (двадцять дві тисячі сто тридцять дві) грн 13 коп (несплачене страхове відшкодування), компенсацію судових витрат у сумі 8961,20 коп, що разом становить 31 093 (тридцять одна тисяча дев`яносто три) грн 33 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію заподіяної шкоди у сумі 20 024,90 грн матеріального збитку та 5000 грн відшкодування моральної шкоди, загалом 25 024 (двадцять п`ять тисяч двадцять чотири) гривні 90 коп та компенсацію судових витрат у сумі 9 264 коп, що разом становить 34 288 грн (тридцять чотири тисячі двісті вісімдесят вісім гривень) 90 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення ухвалено та підписано 13.02.2026.

Учасники справи:

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач -1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач-2: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, .

Суддя Оксана ЯРОЩУК