Провадження № 2/742/537/26
Єдиний унікальний № 742/2466/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Давидчука Д.П., за участю секретаря судового засідання Сумцової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

І. Обставини справи.

У травні 2025 року позивач звернувся до суду із заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 3 943,19 грн.

Позовну заяву мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 згідно з особовим рахунком № НОМЕР_1 від 14.11.2013 є споживачем послуг які надаються КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Внаслідок несвоєчасної та неповної оплати відповідачем за спожиті житлово-комунальні послуги за нею утворилась заборгованість, яка станом на 01.04.2025 становить 3 943,19 грн.

Оскільки ОСОБА_1 у добровільному порядку заборгованість не сплачує, тому позивач змушений звернутися з відповідним позовом до суду.

Заочним рішеннямПрилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 червня 2025 року позов КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

30 вересня 2025 року відповідач ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернулася до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області із заявою про перегляд заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 червня 2025 року у справі № 742/2466/25 за позовом Комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

Свою заяву обґрунтовує тим, що заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 червня 2025 року у справі № 742/2466/25 з неї було стягнуто заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг в розмірі 3 943,19 грн. Та судовий збір у розмірі 3 028 грн., однак за адресою : АДРЕСА_1 , за якою нараховано вказану заборгованість ніхто не проживає, так як вона та її чоловік проживають закордоном.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2025 року прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 04 червня 2025 року у справі № 742/2466/25 до розгляду та призначено судове засідання з розгляду заяви про перегляд заочного рішення на 29 жовтня 2025 року.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.10.202 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 04 червня 2025 року у справі № 742/2466/25 задоволено. Скасувано заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 червня 2025 року у справі № 742/2466/25 у справі за позовом КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

ІІІ. Позиції сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового засідання. Клопотання та заяви до суду не надходили.

За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до особового рахунку №?966 від 14 листопада 2013 року, відкритого на комунальному підприємстві «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради, ОСОБА_1 . Є споживачем комунальних послуг у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 09-10).

Як убачається з розрахунку заборгованості за послуги тепловодопостачання між комунальним підприємством «Прилукитепловодопостачання» та ОСОБА_1 , за період з червня 2021 року по квітень 2025 року включно, заборгованість ОСОБА_1 за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , становить 3 943,19 грн. (а.с.4-8).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 22.07.2020 року перетнули державний кордон України (а.с. 40-41).

V. Норми права, які підлягають застосуванню та висновки суду.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Частина третя статті 287 ЦПК України встановлює, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно з пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст. 224 ЦПК України допускається у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст.288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку. За змістом вказаних норм наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заява відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Позивачем КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради відкрито особовий рахунку №?966 від 14 листопада 2013 року на ОСОБА_1 , яка є споживачем комунальних послуг у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 09-10).

Відповідно до статті 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Пункт 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством (частина друга статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.18 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.

У правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17 зазначено, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Пунктом 2 Типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця https://vodokanal.cv.ua/.

Отже, шляхом фактичного споживання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення та часткової оплати за надані послуги відповідачі приєдналася до умов зазначеного договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.47 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» які затверджені постановою КМУ від 05.07.2019 №690 (Правил), та регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, Споживач зобов`язаний інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі.

Згідно п.45 Правил Споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На підтвердження своїх позовних вимог у даній справі позивачем було долучено розрахунки заборгованості за період з червня 2021 року по квітень 2025 року включно, заборгованість ОСОБА_1 за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , становить 3 943,19 грн.

Із наданих копій паспортів для виїзду за кордон, судом встановлено що відповідач виїхала за кордон та не могла користувалися послугами позивача.

Відповідач, однак, не клопотала до позивача про припинення надання послуг з водопостачання та водовідведення. До звернення позивача до суду з даним позовом, відповідачі не зверталися до позивача із заявою про невикористання послуг із водопостачання за період їх (споживачів) та інших осіб тимчасової відсутності в житловому приміщенні понад 30 календарних днів.

Відтак у позивача були відсутні підстави для припинення здійснення щомісячних нарахувань за надані послуги.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На час розгляду судом даної справи відповідачем не надано суду доказів про те, що в приміщенні ніхто не проживав (мається на увазі інші особи, з дозволу відповідача) і не користувався послугами позивача.

Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради у розмірі 3 943,19грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 284, 285, 287, 288, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг в розмірі 3 943 (три тисячі дев`ятсот сорок три) грн. 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Комунальне підприємство «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області, , місце знаходження за адресою: м. Прилуки, вул. Садова, 104.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 10.02.2026.

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК