Справа № 523/1635/26
Провадження №2/523/3152/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р.

Пересипський районний суд містаОдеси в складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

за участю секретаря Дзюби Г.І.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Пересипського районного суду міста Одеси позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Конюшенко Денис Борисович, до ОСОБА_3 про витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 , подана через систему «Електронний суд», та передачу власнику ОСОБА_1 транспортного засобу марки Lexus СТ 200Н», р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який всупереч волі законного власника здійснює фактичне володіння і користування ним, не повертає автомобіль Позивачу, утримує його у своєму розпорядженні та використовує без правових підстав..

Після надходження цивільної справи, 31.12.2025р. суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою судді від 28.01.2025р. вказану заяву було залишено без руху через не визначеність позивачем кола учасників процесу та не сплату судового збору в необхідному розмірі.

Ухвалою судді від 09.02.2026р. заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відмову від позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди задоволено, закрито провадження в частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди; прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо транспортного засобу марки Lexus СТ 200Н», р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , а саме: заборонити користуватись, передавати у користування третім особам, приховувати, переміщати, знищувати, пошкоджувати або іншим способом розпоряджатись транспортним засобом, змінювати технічні характеристики, здійснювати рекомплектацію, проводити будь-які ремонтні чи модифікаційні роботи. Застосування цих заходів буде гарантувати в майбутньому виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову, враховуючи їх співмірність із заявленими вимогами, відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки воно є предметом перевірки судом під час розгляду справи по суті.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 914/970/18, від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20..

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З огляду на матеріали позовної заяви та докази, надані на підтвердження позову, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Отже, перевіривши доводи позивача та враховуючи предмет позову, а саме витребування майна з чужого незаконного володіння, зважаючи на обставини, на які посилається позивач, приймаючи до уваги, що у подальшому ймовірне передання спірного рухомого майна на у користування третіх осіб значно ускладнить або навіть унеможливить виконання рішення суду та захист інтересів позивача у виниклих спірних правовідносинах, з метою ефективного захисту порушених інтересів позивача у даному судовому процесі необхідним є вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти передавати у користування третім особам спірного рухомого майна.

Враховуючи предмет спору, що виник між сторонами, вид рухомого майна, згідно з вимогами ст. 150 ЦПК України, з метою забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову частково та заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії, пов`язані з передачею у користування третім особам транспортного засобу марки Lexus СТ 200Н», р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 . Окремо щодо вимоги про заборону користуватись, приховувати, переміщати, знищувати, пошкоджувати або іншим способом розпоряджатись транспортним засобом, змінювати технічні характеристики, здійснювати рекомплектацію, проводити будь-які ремонтні чи модифікаційні роботи, то в цій частині клопотання не підлягає задоволенню, оскільки носить характер позовних вимог

Керуючись ст. ст.149-153, 260,261,353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

2. Заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії, пов`язані з передачею у користування третім особам транспортного засобу марки Lexus СТ 200Н», р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

В іншій частині-відмовити

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя В.К. Кисельов