УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого : судді Мушкета О.О.,

за участю секретаря судових засідань: Тивонюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Володимирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Володимирського міського суду Волинської області від 24.11.2025 з нього на користь Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.08.2024 в розмірі 75363,94 грн. та судові витрати по сплаті судового збору, в сумі 1211,20 грн. та повернуто позивачу АТ КБ «Приватбанк» з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1211, 20 грн.

Посилаючись на те, що на даний час в Україні оголошено воєнний стан у зв`язку з чим його доходи є нестабільними та нерегулярними, а примусове виконання рішення суду поставить його у скрутне матеріальне становище, просить розстрочити виконання рішення Володимирського міського суду Волинської області від 24.11.2025 на строк 12 (дванадцять місяців), встановивши графік щомісячних платежів по 6280,33 грн. зі сплатою з 10 по 20 число кожного місяця до повного виконання рішення суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд заяви не з`явився, в поданій заяві про розстрочення виконання рішення суду просив суд проводити розгляд вказаної заяви у його відсутності.

Представник позивача Ат КБ «Приват банк» в судове засідання не з`явилась, 21.01.2026 через систему «Електронний суд» подала заяву згідно якої просила розгляд заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду проводити у відсутності представника, у задоволенні заяви ОСОБА_1 просила відмовити у зв`язку із відсутністю підстав та доказів наявності у відповідача обставин, що унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення суду.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши подану заяву та матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так, рішенням Володимирського міського суду Волинської області від 24.11.2025 справа № 154/4088/25 позов АТ КБ «Приват Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.08.2024 в розмірі 75363,94 грн. та судові витрати по сплаті судового збору, в сумі 1211,20 грн. та повернуто позивачу АТ КБ «Приватбанк» з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1211, 20 грн.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

ЦПК України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє стягувача можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, суд, який прийняв рішення, має широкі дискреційні повноваження щодо підстав та строку для розстрочки виконання рішення, і у кожному конкретному випадку за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази і вирішує питання про наявність чи відсутність обставин для вчинення таких процесуальних дій.

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За приписами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, саме на відповідача (заявника) в контексті наведених приписів покладається обов`язок доведення існування відповідних підстав. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення суду, які суд оцінює індивідуально, у кожному конкретному випадку за своїм внутрішнім переконанням.

В обґрунтування заяви про розстрочення виконання рішення суду заявник вказав, що на даний час в Україні оголошено воєнний стан у зв`язку з чим його доходи є нестабільними та нерегулярними, а примусове виконання рішення суду поставить його у скрутне матеріальне становище. Разом з тим, жодних документів, які підтверджують його скрутне матеріальне становище, його доходи, відомості про незадовільний стан його, чи членів його сім`ї здоров`я суду не надано.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника, на який він посилається в заяві, без жодних документальних підтверджень не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, суд вважає, що заявником не доведено існування у нього виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення по справі, а тому не можуть бути підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для розстрочки виконання рішення суду у даній цивільній справі, а тому, заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 353, 435 ЦПК України, суд ,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олександр МУШКЕТ