УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Апаллонової Ю.В., за участю: секретаря судового засідання Шевченко К.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідачів -адвоката Силкіної Н.І.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання представника відповідачів - адвоката Силкіної Надії Іванівни про залишення позову без розгляду в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в особі представника Шкабуро Олександра Віталійовича до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Людмила Сергіївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 в особі представника Шкабуро Олександра Віталійовича до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Людмила Сергіївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

21.10.2025 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.11.2025 на 13.00 год.

18.11.2025 року від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Ухвалою суду від 19.11.2025 року підготовче судове засідання відкладено на 14 годину 30 хвилин 22 грудня 2025 року в залі засідань Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя. Визнано явку позивача ОСОБА_2 та представника позивача Шкабуро Олександра Віталійовича в підготовче судове засідання, призначене на 22.12.2025 о 14 годині 30 хвилин, обов`язковою.

У підготовче судове засідання 22.12.2025 не з`явився позивач ОСОБА_2 та представник позивача Шкабуро О.В.

22.12.2025 року через систему «Електронний суд» від адвоката Шкабуро О.В. надійшло повідомлення в порядку ст. 64 ЦПК України про припинення представництва ОСОБА_2 , а також повідомлено про неможливість прибуття до суду у зв`язку із занятістю в іншому судовому засіданні.

22.12.2025 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_2 також подано заяву, в якій вона зазначає, що на даний час перебуває на тимчасово окупованій території де відсутній стабільний зв`язок, що унеможливлює не лише особисту присутність у суді, а й підключення до засідання дистанційно в режимі відеоконференції, просила розглянути справу без її участі або перенести розгляд справи.

У судовому засіданні 22.12.2025 року представник відповідача адвокат Силкіна Н.І. та відповідачі категорично заперечували проти проведення судового засідання за відсутності позивача. Представник відповідачів заявила клопотання про відкладення підготовчого провадження з метою підготовки письмового клопотання щодо витребування інформації стосовно можливості ОСОБА_2 звертатися до суду через систему «Електронний суд» за допомогою ЕЦП, і зазначила, що у сторони відповідача наявні обґрунтовані сумніви щодо того, що позивач особисто звертається до суду як з клопотанням, так і з позовною заявою, з урахуванням її віку 1944 року народження, стану здоров`я та перебування на тимчасово окупованій території, а також сторона відповідача ставить під сумнів повноваження адвоката Шкабуро О.В. на подання позовної заяви до суду від імені ОСОБА_2 .

У судове засіданні 09.01.2025 року з`явився представник позивача адвокат Шкабуро О.В. і повідомив, що з січня 2025 року позивач ОСОБА_2 на зв`язок з ним не виходить, звернення до суду з ним, як з представником, позивачем не узгоджуються, а тому він звернувся до суду із повідомленням в порядку ст. 64 ЦПК України про припинення представництва ОСОБА_2

ОСОБА_2 у судове засідання 09.01.2026 не з`явилася, заяв про відкладення до суду подано не було, незважаючи на ті обставини, що ухвалою суду від 19.11.2025 року визнано явку позивача ОСОБА_2 обов`язковою.

В судовому засіданні 09.01.2026 судом поставлено на розгляд заяву позивача про розгляд справи за? відсутності позивача.

Сторона відповідача наполягає на явці в судове засідання позивача, зазначила, що від позивача ОСОБА_2 через систему «Електронний Суд» надійшла заява в якій позивач зазначила, що не може з`явитися до суду на вказану дату та час та просить розглядати справу її відсутність. Позов підтримує і просить задовольнити. Як наголошено ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , сама позивач є людиною похилого віку, згідно її позовної заяви - перебуває на тимчасово окупованій території України і в силу віку та фізіологічних можливостей та реалій війни об`єктивно не має можливості, перебуваючи на окупованій території отримати ЕЦП і зареєструватися у системі «Електронний суд». Позивач має дуже важку хворобу, а тому у сторони відповідачів 2, 3 виникають обґрунтовані сумніви, що саме вона (позивач) звернулася до суду із вказаною заявою. Також, 03.12.2025р. від відповідача 1, ОСОБА_4 до суду надійшла заява від 28.11.2025р. «про визнання позову та розгляд справи без його участі», де останній вказав, що: «В провадженні Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя знаходиться справа № 335/12446/24 за моїм позовом до ОСОБА_1 «про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини». Цією заявою він визнає позов у повному обсязі та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Ознайомившись із цією заявою ОСОБА_4 , сторона відповідачів 2,3 наполягає на наявних сумнівах, що саме ОСОБА_2 звернулася до суду, оскільки позивач є особою 1944 року народження, має важкі захворювання, які унеможливлюють для неї використання комп`ютерної техніки. Станом на 2021 рік вона навіть не могла підпис свій поставити, перебуває на окупованій території, також була присутня на похованні доньки (спадкодавця) і жодним чином не виявляла бажання з листопада 2021р. приймати спадщину, при цьому маючи повну можливість звернутись до нотаріуса у м. Пологи, а тому у відповідачів є обґрунтовані сумніви, що саме ОСОБА_2 звернулася до суду. Крім цього, на підтвердження наявних сумнівів є заява позивачки подана через систему «Електронний суд» від 03.09.2025р. про поновлення розгляду справи, де остання вказує, що вона має достовірні відомості відносно ОСОБА_5 , який не перебуває на військовій службі, а також вступає у конфлікти з людьми та потрапляє на відеозаписи відеокамер на вулицях м. Запоріжжя, відеодокази додані до заяви. Походження цих відеодоказів позивачка не вказала. 19.11.2025 року суд, своєю ухвалою визнав явку позивача ОСОБА_2 та представника позивача Шкабуро Олександра Віталійовича в підготовче судове засідання, призначене на 22.12.2025 о 14 годині 30 хвилин, обов`язковою. 22.12.2025р. від позивача ОСОБА_2 через систему «Електронний суд», надійшла заява про відсутність можливості підключення до судового засідання дистанційно в режимі відеоконференції оскільки відсутній стабільний зв`язок. Тобто, позивачка, спілкуючись із судом через систему «Електронний суд», наводить усіляки аргументи, аби не приймати участь у судовому засіданні навіть в режимі відеоконференції. Відповідачі вважають, що розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, який подавав позов, позбавляє сторону відповідача процесуального права на з`ясування питань, що виникли у відповідача та ідентифікацію позивача.

За наведеного представник відповідача просила відмовити в задоволенні клопотання позивача, натомість відкласти розгляд справи та повторно викликати позивача, явка якої визнана судом обов`яковою.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_1 підтримали позицію представника -адвоката Силкіної Н.І.

Ухвалою суду від 09.01.2026 клопотання представника відповідача задоволено та витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», як кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг, докази, що містять банківську таємницю, а саме: з якої ІР- адреси було накладено? ? підпис і створено ключ, із залученням відповідних технічних документів (лог-файли), що містять ці дані для ідентифікації особи, яка використовувала ЕЦП на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Підготовче судове засідання відкладено до 27.01.2026 року для виклику в судове засідання позивача, явка якого визнана судом обов`язковою.

15.01.2026 року на електронну адресу ОСОБА_2 скеровано судову повістку та роз`яснено, що для повного і всебічного з`ясування фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, у тому числі щодо обставин наведених стороною відповідача у судовому засіданні, зокрема стосовно предмету та підстав позову, які зазначені у позовній заяві щодо подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, усунення сумнівів щодо особистого звернення позивача до суду із заявами за допомогою системи «Електронний суд» з огляду на інформацію яку отримано у судовому засіданні від адвоката Шкабуро О.В. та відсутності в матеріалах справи документів, які посвідчують особу ОСОБА_6 , зокрема паспорта громадянина України, необхідно отримати особисті пояснення позивача по суті спору, суд повторно викликав позивача і наголосив, що явка позивача в судове засідання є обов`язковою. Позивачу роз`яснено право бути присутньою в судовому засіданні в режимі відеконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, з огляду на подання заяв через систему "Електронний Суд", а також право забезпечити участь у судовому засіданні уповноваженого представника.

У судове засідання 27.01.2026 року позивач не з`явився, подала до суду через систему «Електронний суд» заяву, в якій підтвердила, що всі документи подані у справі були погоджені з нею, просила суд суд забезпечити розгляд справи відповідно до принципів розумності та предметності розгляду. Заяв про розгляд справи у її відсутність або про поважні причини неприбуття до суду, забезпечення проведення відеоконференцзв`язку, позивач у заяві не навела.

У судове засідання 27.01.2026 року не з`явився представник відповідача-адвокат Силкіна Н.І. у зв`язку із технічними проблемами в системі відеоконфернцзв`язку «EazyCon» не вдалося під`єднати її до системи відеоконференцзв`язку.

У судовому засіданні 27.01.2026 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 заперечували проти проведення судового засідання за відсутності позивача і просили суд відкласти судове засідання у зв`язку із неявкою позивача, наполягають на наявності обґрунтованих сумнів, що саме ОСОБА_2 звертається до суду, для чого було заявлено клопотання про витребування доказів, які наразі до суду не надійшли. Також вважають, що адвокат Силкіна Н.І. з поважних причин не з`явилася у судове засідання.

Виходячи із наведених обставин, а також у зв`язку з неявкою позивача, чия явка визнана обов`язковою, що перешкоджає суду встановити фактичні обставини справи, для надання особистих пояснень та ідентифікації особи, з огляду на заперечення відповідачів щодо автентичності волевиявлення позивача, судом відкладено підготовче судове засідання на 09.02.2026 року на 12 год.45 хв.

У судове засідання 09.02.2026 року позивач, повідомлений належним чином, повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Судова повістка отримана у зареєстрованому електронному кабінеті у підсистемі «Електронний суд». Жодних клопотань, заяв позивач до суду не скерувала. Окрім цього, не скористалася правом подати заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у разі, якщо неможливим або обтяжливим для неї є явка в судове засідання безпосередньо до суду. Позивач також не скористалася своїм правом залучити до участі у справі уповноваженого представника.

Отже, позивач, явка якого визнана судом обов`язковою, повторно не з`явився в судове засідання, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Подання заяви 27.01.2026 року підтверджує належне повідомлення позивача про розгляд справи та усвідомлення ним необхідності явки до суду. Факт подання заяви 27.01.2026 року свідчить також про наявність зв`язку (інтернету/Електронного суду).

Проте, ігнорування обов`язку з`явитися, встановленого судом, та повторна неявка без повідомлення причин у друге судове засідання свідчать про зловживання процесуальними правами, оскільки наявність зв`язку свідчить про те, що позивач міг принаймні вийти на відеозв`язок або пояснити неможливість явки, але не зробив цього.

У судове засідання не з`явилися відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , повідомлені належним чином. Від ОСОБА_4 в матеріалах справи наявна заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність.

У судове засідання не з`явилася третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. повідомлена належним чином, подала до суду заяву про проведення засідання у її відсутність.

У судовому засіданні представник відповідачів -адвокат Силкіна Н.І. звернулася до суду із клопотанням про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду. Вказала, що з витребуваної інформації відповідачами встановлено, що ІР адреси при замовленні всіх трьох ключів ЕЦП ОСОБА_2 за допомогою яких вона підписує документи і звертається до суду знаходяться у м.Києві та м.Дніпрі, а не м. Пологи, у окупації, де перебуває позивач, при цьому використовувався номер телефону, який не належить ОСОБА_2 , номер телефону, який вказаний у позовній заяві не виходить на зв`язок, представник позивача адвокат Шкабуро О.В. повідомив про розірвання договору з ОСОБА_2 і зазначає, що з січня 2025 року з ОСОБА_7 не спілкувався. Сторона відповідача вважає, що має місце введенні суду в оману щодо обставин справи через використання КЕП, отриманого за сумнівних обставин. Явка позивача є обов`язковою з огляду стосовно предмету та підстав позову, які зазначені у позовній заяві щодо подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, усунення сумнівів щодо особистого звернення позивача до суду із заявами за допомогою системи «Електронний суд» з огляду на інформацію яку отримано у судовому засіданні від адвоката Шкабуро О.В. та відсутності в матеріалах справи документів, які посвідчують особу ОСОБА_6 , зокрема паспорта громадянина України, необхідно отримати особисті пояснення позивача по суті спору. Враховуючи, що сторона позивача належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явилася ані позивач, ані будь-який інших представник, просить на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України залишити позов без розгляду.

Крім того, з огляду на отриману під час підготовчого судового засідання інформацію, яка надає стороні відповідача обґрунтовані сумніви щодо особистого звернення до суду із позовом саме ОСОБА_2 , а не інших осіб, стороною відповідача вирішується питання щодо звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав клопотання адвоката Силкіної Н.І. і просить залишити позов без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи з приводу вказаного клопотання, суд у судовому засіданні дійшов таких висновків.

В судове засідання 09.02.2026 року о 12 год 45 хв. сторона позивача повторно не з`явилася, жодних клопотань, заяв на до суду не скерувала.

Отже, позивач, явка якого визнана судом обов`язковою, повторно не з`явився в судове засідання, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Окрім цього, позивач не скористався правом подати заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у разі, якщо неможливим або обтяжливим для нього є явка в судове засідання безпосередньо до суду.

Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь у судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (пункт 2 частини першої статті 43 ЦПК України). Учасник може відмовитися від свого права брати участь у судовому розгляді справи, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності (частина третя статті 211 ЦПК України). Однак це право не є абсолютним. Учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини другої статті 43 ЦПК України).

Отже, учасники справи мають право: брати участь у судових засіданнях (особисто або через представника); не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою (пункт 7.34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21).

Під обов`язковою участю у судовому засіданні необхідно розуміти виклик учасника процесу судовими повістками про виклик (постанова Верховного Суду від 24.04.2023 у справі № 522/18403/16-ц).

Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (частини перша та друга статті 128 ЦПК України).

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частини перша-третя статті 211 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Аналіз наведеної норми права виключає розгляд справи за відсутності сторони, явка якої визнана судом обов`язковою. (постанова Верховного Суду від 06 листопада 2020 року у справі № 727/2484/17 (провадження № 61-19360св19),

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутностіі його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники (пункт 5 частини другої статті 223 ЦПК України).

Отже, у разі відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі суд залишає позовну заяву без розгляду за таких умов: дворазове належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи; двократна, послідовна неявка позивача в судове засідання.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позов без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Тобто законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони, а тому саме позивач має продемонструвати свій процесуальний інтерес у як найшвидшому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитись провадженням у справі (постанови Верховного Суду від 12.05.2022 у справі № 645/5856/13-ц; від 24.05.2023 у справі № 755/18115/21.

Синтаксичний аналіз норми частини п`ятій статті 223 та пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України, показує, що законодавець, формулюючи правову норму, використав сурядний єднальний сполучник "і", що вживається для зв`язку однорідних членів та частин складного речення. Зокрема, у конкретному випадку сполучник з`єднує два однорідні члени речення: 1) від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; 2) його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За допомогою сполучника "і" законодавець точно виражає необхідність одночасного виконання обох умов для того, щоб виключити застосування загального правила про залишення позову без розгляду з причини повторної неявки позивача.

Отже, суд має право залишити без розгляду, навіть якщо надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності, але за умови що дотримані такі вимоги: 1) дворазове належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи; 2) двократна, послідовна неявка позивача в судове засідання; 3) суд визнав явку позивача обов`язковою і відкладав розгляд справи, оскільки визнав потрібним, щоб сторона, яка подала заяви про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Нез`явлення позивача перешкоджає розгляду справи.

Наведене дає підстави зробити узагальнюючий висновок про те, що позивач, подаючи заяву про розгляд справи за його відсутності, не звільняється від обов`язку брати участь у судовому процесі за викликом суду. Якщо його неявка перешкоджає розгляду справи, суд має право залишити позов без розгляду, навіть якщо така заява була подана.

Уникнення позивачем судових засідань, якого викликали та повідомили належним чином про них, й неможливість судом першої інстанції через це розглянути спір по суті не є підставою для висновків про обмеження позивача у доступі до суду та правосуддя (пункт 63 постанови Верховного Суду від 12.09.2024 у справі № 947/22076/19).

Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої, шостої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а також обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (пункти 3, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України).

При ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (пункти 1 - 3 частини першої статті 264 ЦПК України).

Ухвалою суду від 19.11.2025 року явку позивача в судове засідання визнано обов`язковою з метою встановлення необхідних обставин, що пов`язані із вирішенням справи, для доведення тих обставин, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог, для надання особистих пояснень, у тому числі щодо обставин наведених стороною відповідача у судовому засіданні, зокрема стосовно предмету та підстав позову, які зазначені у позовній заяві щодо подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, усунення сумнівів щодо особистого звернення позивача до суду із заявами за допомогою системи «Електронний суд» з огляду на інформацію яку отримано у судовому засіданні від адвоката Шкабуро О.В. та відсутності в матеріалах справи документів, які посвідчують особу ОСОБА_6 , зокрема паспорта громадянина України.

Натомість, позивач, явка якого визнана судом обов`язковою, повторно не з`явився в судове засідання, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи і його нез`явлення позивача перешкоджає розгляду справи.

Вирішуючи клопотання сторони відповідача про залишення позову без розгляду, суд враховує положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», яка гарантує право на судовий захист особам з ТОТ. Проте, статус особи на ТОТ не звільняє її від обов`язку виконувати процесуальні розпорядження суду, якщо для цього є технічна можливість.

Так, позивач, маючи доступ до засобів зв`язку (що підтверджується заявою від 27.01.2026 року та іншими заявами), не скористалася правом: заявити клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (ст. 212 ЦПК), надати суду будь-які документи, що підтверджують неможливість виїзду або альтернативні способи ідентифікації, з огляду на наявність у сторони відповідача сумнівів з цього приводу, повідомити про поважні причини неможливості прибути в судове засідання.

Згідно з наданою банком інформацією, у ОСОБА_2 є 3 ключа, замовлення яких проводилося через Приват24, і по логах входу в кабінет зазначені ІР-адреси з яких був вхід у Приват24 перед створенням ключа, ініціація створення КЕП здійснювалися з IP-адрес, які згідно загальнодоступних способів ідентифікації у мережі Інтернет, територіально належить до мережі у м.Києві та у м. Запоріжжі, що перебуває під контролем України.

Також, з відповіді АТ «Приватбанк» встановлено, що номер телефону наданий банку для створення КЕП ОСОБА_2 не відповідає номеру телефону позивача, зазначеному у позовній заяві.

Окрім того, з заяви від 04.09.2025 року поданої через систему «Електронний суд» встановлено, що ОСОБА_2 зазначає, що має «достовірні відомості, що ОСОБА_5 … вільно пересувається містом, має можливість вчиняти дії щодо пошкодження відеокамери у квартирі, розташованій у м.Запоріжжя…, вступає у конфлікти з людьми та потрапляє на відеозаписи відеокамер на вулицях м.Запоріжжя…..відеодокази додаються»

Враховуючи твердження позивача про неможливість виїзду з окупованої території, пояснення представника позивача Шкабуро О.В. про те, що з січні 2025 року ОСОБА_2 на зв`язок з представником не виходить, підтверджує обґрунтований сумнів відповідачів у тому, що доступ до засобів ідентифікації має саме позивач, а не треті особи.

Суд також звертає увагу на системні розбіжності у реквізитах зв`язку з позивачем. Зокрема, у позовній заяві вказано адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вказану електронну адресу ОСОБА_2 представником Шкабуро О.В. також було скеровано повідомлення про розірвання договору про правничу допомогу, тоді як заяви, що надійшли від заявника ОСОБА_2 , починаючи з 04.09.2025 року через Електронний суд містять посилання на іншу адресу адресу: ІНФОРМАЦІЯ_3

Вказані розбіжності у поєднанні з фактом отримання КЕП на підконтрольній Україні території (за умови перебування позивача на тимчасово окупованій території), створюють обґрунтований сумнів у тому, що доступ до засобів ідентифікації та каналів зв`язку із судом належить саме позивачу. Це унеможливлює ідентифікацію особи та перевірку її реального волевиявлення, що є обов`язковим.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні документи за якими можливо було би ідентифікувати позивача, наприклад, копія паспорта громадянина України або іншого посвідчення, яке видане уповноваженими органами, з яких можливо було би ідентифікувати позивача та автентичність його підпису.

Усі документи, у тому числі і заява про прийняття спадщини, які долучені до позову в обґрунтування заявлених вимог, подані електронним зв`язком за електронним підписом КЕП.

При цьому суд також враховує, що якщо у позивача наявна змога отримати КЕП на підконтрольній території України та подати заяви 04.09.2025, 18.11.2025,22.12.2025, 27.01.2025, то це свідчить про те, що позивач має доступ до засобів зв`язку, що у свою чергу підтверджує можливість або вийти на відеозв`язок, або принаймні подати обґрунтоване клопотання про неможливість прибути у судове засіданні з об`єктивних причин 27.01.2026 та 09.02.2026 року.

Ті обставини, що позивач виявляє активність, подавши заяву від 27.01.2025 про забезпечення розгляду справи відповідно до принципів розумності строків, підтверджує наявність у нього зв`язку. Проте позивач не спробував виконати ухвалу суду щодо явки в судове засідання у тому числі і з метою усунення обґрунтованих сумнів відповідача стосовно ідентифікації позивача. Повторна неявка без повідомлення причин саме у друге засідання (після подання заяви від 27.01.2025) свідчить про свідоме ухилення від ідентифікації особи.

Суд вважає, що подання заяви про пришвидшення розгляду без виконання вимоги про особисту участь є суперечливою поведінкою (venire contra factum proprium), яка перешкоджає суду встановити істину у справі та перевірити, чи дійсно позивач ініціював цей процес та виключити ймовірність того, що засобами ідентифікації ОСОБА_2 користуються треті особи на підконтрольній території України.

Суд наголошує, що використання КЕП має бути особистим. Якщо виникають обґрунтовані сумніви, що доступ до електронного підпису мають треті особи, суд зобов`язаний вжити заходів для перевірки справжньої волі позивача, а введення воєнного стану не зупиняє дію ЦПК.

В умовах війни анонімність або використання чужих ключів КЕП - це загроза правосуддю, при тому, що перебування позивача на ТОТ викликає підвищений ризик зловживань, адже існує високий ризик того, що позов є результатом тиску на особу або поданий в інтересах третіх осіб без узгодження з позивачем.

Суд зазначає, що факт отримання КЕП на підконтрольній території в період, коли позивач за його ж словами перебував в окупації, викликає обґрунтований сумнів у тому, що цей підпис використовується саме позивачем. Це ставить під загрозу легітимність усього судового процесу та принцип диспозитивності (ст. 13 ЦПК), оскільки суд не може впевнитися, що позовні вимоги дійсно заявлені вказаною особою і підтримуються і є актуальними саме для позивача.

За таких умов суд позбавлений можливості встановити, чи є цей судовий процес реальним волевиявленням громадянина, чи має місце незаконне використання документів ОСОБА_2 третіми особами.

Суд вважає, що неявка позивача за встановлених обставин унеможливлює вирішення спору та встановлення обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлення фактичних обставин справи.

Суд обмежений у своїх повноваженнях і не може діяти замість позивача, збираючи докази на підтримку його позиції. Це суперечить принципу змагальності, який вимагає, щоб кожна сторона самостійно обґрунтовувала свої вимоги. Водночас, позивач, звертаючись до суду має обов`язок брати участь в судових засіданнях для підтримки свого позову, якщо суд визнає явку обов`язково.

При цьому, суд враховує дії позивача у розгляді його позовних вимог, який в судові засідання не з`являється, на адресу суду, після визнання явки позивача обов`язковою не вжив дій, спрямованих на забезпечення явки в судове засідання, при тому, що перебування на ТОТ за наявності інтернету дозволяє особі брати участь у відеоконференціях або надати докази задля можливості ідентифікації.

Отже, оскільки позивач (або його представник) повторно не з`явився на судове засідання без поважних причин і не повідомив про причини своєї відсутності, що унеможливлює розгляд справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, але його неявка перешкоджає розгляду справи, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд не має на меті обмежити доступ до правосуддя, а намагається запобігти порушенню принципу диспозитивності, оскільки існують обґрунтовані припущення використання КЕП позивача третіми особами на підконтрольній території, розгляд справи без особистої участі особи може призвести до ухвалення судового рішення без реального відома самого позивача.

Суд наголошує, що залишення без розгляду не є позбавленням права на суд, а є наслідком невиконання позивачем своїх процесуальних обов`язків і зазначає, що залишення позову без розгляду не порушує та не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду.

Керуючись частиною 5 статті 223, пунктом 3 частини 1 статті 257, статті 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідачів - адвоката Силкіної Надії Іванівни про залишення позову без розгляду в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в особі представника Шкабуро Олександра Віталійовича до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Людмила Сергіївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Позов ОСОБА_2 в особі представника Шкабуро Олександра Віталійовича до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Людмила Сергіївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, залишити без розгляду.

Роз`яснити, що після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, заявник має право звернутись до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали підписано 09.02.2026 року.

Суддя Ю.В Апаллонова