ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року

м. Черкаси

Справа № 707/4230/25
Провадження № 22-ц/821/271/26
Категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Новіка Владислава Ігоровича на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання протиправними (незаконними) та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Новік В. І. звернувся до суду з позовом до Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, в якому просив визнати протиправним (незаконним) та скасувати рішення Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 16.11.2021 про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати протиправним (незаконним) та скасувати рішення Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 16.11.2021 про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Просив поновити державну реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 23.10.2025 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання протиправними та скасування рішень Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області передано за територіальною підсудністю на розгляд до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

01.12.2025 ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області матеріали даної цивільної справи передано на розгляд до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Ухвала мотивована тим, що кінцевим результатом розгляду даної справи, є відновлення майнових прав позивача у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , відтак, для даної категорії справ застосовуються правила виключної підсудності.

Нерухоме майно, а саме квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Соснівського району м. Черкаси.

Суд вказав, що дана справа не відноситься до підсудності Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, адже за місцезнаходження нерухомого майна належить за територіальністю до Соснівського району м. Черкаси, а тому вважав, що справу необхідно скерувати до Соснівського районного суду м. Черкаси за підсудністю, оскільки дана справа належить до територіальної юрисдикції зазначеного суду.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Новік В. І. подав через підсистему «Електронний суд» до Черкаського апеляційного суду апеляційну скаргу, вважаючи ухвалу суду першої інстанції винесеною з порушенням норм процесуального права.

Вказав, що згідно інформації з ЄДРР № 1925560 від 23.10.2025 місцезнаходження (юридична адреса) відповідача: 20726, Черкаська область, Черкаський район, с. Ротмістрівка, вул. Михайлівська, буд. 18, .

Так як відповідач є юридичною особою місцезнаходження якої: Черкаська область, Черкаський район, с. Ротмістрівка, вул. Михайлівська, буд. 18, то на дану територію поширюється юрисдикція Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Вважає, що підстав для розгляду справи за виключною підсудністю не вбачається, оскільки спір не стосується нерухомого майна.

Просить скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01.12.2025 та направити матеріали даної справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив, що у відповідності до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, передачі справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Постановляючи ухвалу про направлення справи за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси, суд першої інстанції виходив з того, що даний позов повинен розглядатися за місцезнаходження нерухомого майна, тобто з дотриманням правил виключної підсудності визначених ч. 1 ст. 30 ЦПК України, а саме Соснівським районним судом м. Черкаси.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Територіальна підсудність (юрисдикція) - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

За загальним правилом у відповідності до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Виняток із вказаного правила становлять альтернативна підсудність (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого має бути розглянута тільки певним судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування процесуальних норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у ст. ст. 27, 28 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів»).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Виходячи з положень цивільного процесуального законодавства відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України передбачено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Тлумачення норм ст. 27, ст. 28, ст. 30 ЦПК України у їх взаємозв`язку свідчить, що правила підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача чи за вибором позивача не поширюються на позови, які підлягають пред`явленню за правилами виключної підсудності.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.05.2019 у справі № 161/19658/18.

Крім цього, згідно змісту п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013, якою суд касаційної інстанції роз`яснено схожі за своєю суттю правовідносини, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

У справі, що переглядається, при зверненні до суду представником ОСОБА_1 адвокатом Новіком В. І. було заявлено вимоги до Ротмістрівської сільської ради про визнання протиправними (незаконними) та скасування рішень Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, поновлення державної реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 2 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, який на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради, забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи.

Предметом спору у даній справі є порушення відповідачем порядку реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання позивача, а у відповідності до приписів ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що даний спір має розглядатися за місцезнаходження нерухомого майна, оскільки вважав, що даний спір стосується відновлення майнових прав позивача у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, зміст позову не дає підстав для висновку, що спір виник з приводу нерухомого майна у розумінні ст. 30 ЦПК України.

Виключна підсудність є винятком із загального правила, а тому може застосовуватися лише за наявності чітко встановлених процесуальних передумов.

Такі передумови передбачають, що з позовної заяви має прямо вбачатися конкретний об`єкт нерухомого майна, його місцезнаходження та зв`язок позовних вимог з правовим режимом цього майна.

Суд першої інстанції, направляючи дану справу за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси, безпідставно не застосував положення ст. 27 ЦПК України, яка розповсюджується на вказані у позові правовідносини.

Як вбачається з відповіді № 1925560 від 23.10.2025 місцезнаходження відповідача Ротмістрівської сільської ради є Черкаська область, Черкаський район, с. Ротмістрівка, вул. Михайлівська, 18.

Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 зауважив, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Тлумачення ст. 30 ЦПК України свідчить, що правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням), про недійсність договорів щодо такого майна та застосування наслідків недійсності договору, з приводу невиконання умов договору, предметом якого є нерухоме майно, з приводу звернення стягнення на нерухоме майно, зняття арешту з майна.

Встановивши, що позов стосується визнання протиправними (незаконними) та скасування рішень Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 16.11.2021 про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання протиправним (незаконним) та зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , поновлення державної реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для застосування правил про виключну підсудність.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному випадку, підсудність справи має визначатись згідно з ст. 27 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням відповідача.

Крім того, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст. 32 ЦПК України).

Проте дана процесуальна норма також не була врахована судом, оскільки дана справа була передана на розгляд Смілянського міськрайонного суду Черкаської області на підставі ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 23 жовтня 2025 року (а.с. 59).

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а оскаржувана ухвала судді першої інстанції, відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи для продовження розгляду до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Новіка Владислава Ігоровича задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2025 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Текст постанови складено 12 лютого 2026 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков