ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року

м. Черкаси

Справа № 709/1488/25
Провадження № 22-ц/821/334/26
категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»

представник позивача: адвокат Синиченко Дар`я Валеріївна

відповідач: ОСОБА_1

представник відповідача: адвокат Мотальова-Кравець Валерія Юріївна

розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мотальової-Кравець Валерії Юріївни на заочне рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2025 року (ухваленого під головуванням судді Шарої Л.О. в приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

20 серпня 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 28.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений Договір № 4421616, згідно з яким сума (загальний розмір) кредиту становить 7 500,00 грн, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 2,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

16.12.2021 було укладено договір № 16/12-2021-43, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4421616.

10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4421616.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 4421616.

Станом на цей час заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість за Договором № 4421616 від 28.06.2021, що становить 60 487,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) -7 500,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 51 562,50 грн; заборгованість за комісіями - 1 425,00 грн.

Крім того, 11.07.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладений Договір № 4446273.

Відповідно до вказаного договору сума кредиту (загальний розмір) - 15 000,00 грн, тип кредиту - кредит, строк кредиту 30 днів. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1,9 % в день та застосовується у межах строку кредиту.

04.02.2022 було укладено договір № 04-02-02/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4446273.

10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4446273.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за Договором № 4446273.

Станом на цей час заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість за Договором № 4446273 від 11.07.2021, що становить 49464,65 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 15000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 34200,00 грн; інфляційні збитки - 240,00 грн; нараховані 3% річних - 24,65 грн.

Покликаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами в загальній сумі 109952,15 грн, сплачений судовий збір - 2422,40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2025 року позовні вимоги - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договором № 4421616 від 28.06.2021 року у розмірі 34237 ,50 грн, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 7500,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 25312,50 грн; заборгованість з комісії - 1425,00 грн; та заборгованість за Договором № 4446273 від 11.07.2021 року у розмірі 49464,65 грн, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 15000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 34200,00 грн; нараховані 3 % відсотки річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України - 24,65 грн; інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України - 240,00 грн , а всього на суму 83702,15 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1844,17 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 8400,00 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки сторони цих договорів узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на його укладення на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому кредитні договори № 4421616 від 28.06.2021 та № 4446273 від 11.07.2021 є укладеними.

Зважаючи на те, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитними договорами, не повернув позивачу грошові кошти та проценти за користування ними, тому суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача простроченої заборгованості за тілом кредитів на суму 7500 грн та 15000 грн.

Водночас, приймаючи до уваги те, що заборгованість за відсотками нарахована відповідачу поза строком дії Договору № 4421616 від 28.06.2021, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача за вказаним договором на суму 26250,00 грн до задоволення не підлягає.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд виходив з того, що оскільки розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, та конкретних обставин справи, ціни позову, часткового задоволення позовних вимог, суд вважав, що обгрунтованим розміром таких витрат є 8400,00 грн.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 жовтня 2025 року у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

15 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мотальова-Кравець В.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи оскаржуване рішення ухваленим із порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, просила скасувати заочне рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2025 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд прийняв рішення без врахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісією припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Вказує, що умовами договорів визначено строк кредитування відповідно 15 днів та 30 днів.

Просить взяти до уваги той факт, що відповідачем не ініційовано продовження строку користування кредитними коштами та зміну дати повернення всієї суми кредиту.

Разом з тим, позивачем нарахування відсотків за користування позикою було визначено в значно більшому розмірі, ніж визначено договорами та здійснено поза межами кінцевого строку кредитування та за відсутності правової підстави для цього.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору, який надано позивачем, вбачається, що скаржник не здійснював оплату суми кредиту, а також визначених договором відсотків за користування ним, що є свідченням того, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припинилися після спливу визначених договором строків кредитування, тому відсутні правові підстави для стягнення відсотків за користування кредитними коштами поза межами кінцевого строку кредитування.

Вважає, що розмір заборгованості відповідача за Договором № 4421616 від 28.06.2021 року складає 11 737,50 грн. з яких: 7 500,00 грн. тіло, 2 812,50 грн. відсотки та 1 425,00 грн. комісія;

За Договором № 4446273 від 11.07.2021 року - 21 677,14 грн. з яких: 15 000,00 грн. тіло, 6 412,50 грн. за відсотками, 240,00 грн. інфляційні збитки, 24,65 грн. - 3% річних, що в загальному розмірі становить 33 414,64 грн.

Також особа, що подала апеляційну скрагу заперечує обгрунтованість розміру стягнутих з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката, вважаючи такі неспівмірними зі складністю справи та виконуваним адвокатом обсягом роботи.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Черкаського апеляційного суду 07 січня 2026 року, ТОВ «Коллект Центр» вважаючи апеляційну скаргу безпідставною та необгрунтованою, а рішення суду законним та обгрунтованим, просило залишити заочне рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2025 року без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Фактичні обставини справи

Щодо Договору про споживчий кредит № 4421616

28.06.2021 ОСОБА_1 з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи через мобільний додаток звернувся до ТОВ «Мілоан» із анкетою-заявою на кредит № 4421616. У заяві вказана сума кредиту - 7 500,00 грн. Строк кредиту 15 днів, з 28.06.2021, дата повернення кредиту - 13.07.2021. Комісія за надання кредиту - 1425,00 грн, нараховується одноразово за ставкою 19,00 % від суми кредиту. Проценти за користування кредитом - 2812,50 грн, нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с. 16).

28.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи товариства через мобільний додаток підписаний Договір про споживчий кредит № 4421616 (далі по тексту Договір) (а.с. 9-12).

За умовами цього договору відповідач отримав від ТОВ «Мілоан» 7 500,00 грн кредитних коштів, строком на 15 днів з 28.06.2021, які зобов`язався повернути 13.07.2021, і сплатити проценти та комісію за користування кредитом.

Згідно з п. 1.5. договору загальні витрати позичальника за кредитом складають 4237,50 грн в грошовому виразі та 5,409,714.00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 11737,50 грн. Комісія за надання кредиту - 1425,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1).

Пунктом 1.5.2. договору встановлено, що проценти за користування кредитом - 2812,50 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Пунктом 1.6 договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Порядок нарахування процентів за користування кредитом та умови пролонгації договору визначені розділом 2 договору.

Сторони узгодили, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.

Того ж дня, 28.06.2021, відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту № 4421616 (а.с. 14). Отже, до укладення договору про споживчий кредит позивач надав відповідачу, як споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 здійснив акцепт договору шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором S56837, який був відправлений 28.06.2021 на номер телефону - НОМЕР_1 (а.с. 21).

Відповідно до довідки, виданої 11.07.2025 ТОВ «ФК «Елаєнс», 28.06.2021, на номер картки НОМЕР_2 , проведено платіж у розмірі 7 500,00 грн, з призначенням платежу: кошти згідно договору 4421616 (а.с. 22).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4421616 від 28.06.2021, заборгованість відповідача, що підлягає стягненню становить 60487,50 грн, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 7 500,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 25312,50 грн; нараховані відсотки згідно з кредитним договором - 26250,00 грн; заборгованість з комісії - 1425,00 грн (а.с. 44).

Щодо Договору про споживчий кредит № 4446273

11.07.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладений кредитний Договір про надання споживчого № 4446273. Договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону (а.с. 24-28).

Відповідно до п. 1.3. договору відповідач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн.

Сторони договору в п. 1.4. договору узгодили строк кредиту - 30 днів.

Пунктом 1.5.1. визначено стандартну процентну ставку - 1,90 % в день.

Пунктом 2.1. договору визначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 .

У розділі 7 договору визначена відповідальність сторін та порядок вирішення спору. Зокрема, у випадку невиконання або несвоєчасного виконання споживачем зобов`язань за договором , споживач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 720,00 грн. на 4 день такого невиконання та у розмірі 165,00 грн - починаючи з 5 дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання.

Відповідач був ознайомлений із Паспортом споживчого кредиту, у якому міститься інформація щодо орієнтовної вартості кредиту, порядку та строків повернення кредиту, розміру та порядку нарахування процентів (а.с. 30-32).

На підтвердження перерахування відповідачу первісним кредитором кредитних коштів позивачем надана довідка ТОВ "Фінансова Компанія "Контрактовий Дім" від 11.07.2025 № 7/12844 (а.с. 38-39).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 4446273 від 11.07.2021 заборгованість відповідача, що підлягає стягненню становить 49464,65 грн, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 15000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 34200,00 грн; нараховані 3 % відсотки річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України - 24,65 грн; інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України - 240,00 грн (а.с. 45).

Щодо відступлення прав вимоги

16.12.2021 згідно з умовами Договору факторингу № 16/12-2021-43 ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4421616 від 28.06.2021 (а.с. 87-91, 99-101, 102).

04.02.2022 було укладено договір факторингу № 04-02-02/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором № 4446273 від 11.07.2021 (а.с. 71-75, 83-85, 86).

10.01.2023 було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 4421616 від 28.06.2021 та № 4446273 від 11.07.2021 (а.с. 47-52).

Вказане також підтверджується реєстром боржників до вказаного договору (а.с. 63-65, 66-68, 69, 70).

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договорами № 4421616 від 28.06.2021 та № 4446273 від 11.07.2021.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Вказані правові висновки щодо укладення договору в електронній формі викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19.

Відповідно до ст.ст. 509-510, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.525, 625 ЦК України).

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).

З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки дані договори укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та ОСОБА_1 підписав їх електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), то без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такі договори не були би укладені.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).

Отже, із наведеного слідує, що відповідачем укладено із ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Авентус Україна» електронні договори, які він підписав у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.

Крім того, відповідачем не заперечувався факт укладення кредитних договорів та отримання кредитних коштів у розмірі 7500 грн та 15000 грн, проте, він вважає, що позивачем нарахування відсотків за користування кредитними коштами було визначено в значно більшому розмірі, ніж визначено договорами та здійснено поза межами кінцевого строку кредитування та за відсутності правової підстави для цього.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно Договору № 4421616 від 28.06.2021 сума (загальний розмір) кредиту становить 7 500,00 грн, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 2,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.Строк кредиту 15 днів, з 28.06.2021, дата повернення кредиту - 13.07.2021. Комісія за надання кредиту - 1425,00 грн, нараховується одноразово за ставкою 19,00 % від суми кредиту.

Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Договір передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. У разі прострочення Позичальником виконання зобов`язань зі сплати заборгованості, Кредитодавець має право, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, якщо такі складались), нарахувати проценти за стандартною ставкою, визначеною цим договором, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Оскільки відповідач протягом 15 днів не повернув суму кредиту, тому за умовами договору відбулась збільшення строку кредитування до 60 днів.

З викладеного слідує, що загальний строк кредитування за Договором № 4421616 від 28.06.2021 складає 75 днів, з яких 15 днів нараховується 2,5 %/день, а за наступних 60 днів - 5%/день.

Як вбачається з відомостей про щоденні нарахування та погашення, надані ТОВ «Мілоан» за період часу з 28.06.2021 по 11.09.2021 загальна сума заборгованості за кредитом складає - 34237,50 грн, з якої: заборгованість за тілом кредиту 7500,00 грн; заборгованість по процентам 25312,50 грн; заборгованість по комісії - 1425,00 грн (а.с. 23).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором №№ 4421616 від 28.06.2021 у розмірі 34237 ,50 грн.

Що стосується строку кредитування за Договорм № 4446273 від 11.07.2021, то колегія суддів зауважує, що сторони договору в п. 1.4. договору узгодили строк кредиту - 30 днів. Водночас, п. 4.3.1. вказаного Договору встановлено, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 днів.

Тобто, максимальний строк кредитування згідно Договору № 4446273 від 11.07.2021 становить 120 днів.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4421616 від 28.06.2021, заборгованість відповідача, що підлягає стягненню становить 60487,50 грн, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 7 500,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 25312,50 грн; нараховані відсотки згідно з кредитним договором - 26250,00 грн; заборгованість з комісії - 1425,00 грн (а.с. 44). За вірними висновками суду першої інстанції із врахуванням факту, що заборгованість за відсотками нарахована відповідачу поза строком дії договору від 28.06.2021 року, позов в частині стягнення 26 250 грн. до задоволення не підлягає.

Після відступлення права вимоги за вказаним договором заборгованість за відсотками не нараховувалась.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що кредитодавець правомірно нарахував заборгованість по відсоткам в межах строку кредитування та на підставі умов кредитних договорів.

Суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, зокрема в частині нарахування відсотків, врахувавши умови договору, дійшов вірного висновку, щодо нарахування відсотків в межах строку кредитування, з урахуванням саме умов кредитного договору.

Також є необґрунтованими доводи скаржника, що позивачем не було доведено пролонгацію строку кредитування по кредитним договорам, оскільки умовами договорів передбачено пролонгацію строку кредитування, про що вказано вище.

Отже, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги в частині вирішення вимог щодо компенсації ТОВ «Коллект Центр» витрат, пов`язаних з правовою допомогою в суді першої інстанції, колегія суддів вважає такі доводи необгрунтованими, оскільки судом першої інстанції надано всебічну оцінку наданим доказам, часу, що був затрачений адвокатом, враховано предмет спору та складність справи, а також часткове задоволення позову, у зв`язку із чим місцевий суд прийшов до вірного висновку про зменшення розміру заявлених до стягнення судових витрат до суми 8400 грн.

Інші доводи, наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Мотальовою-Кравець В.Ю. в апеляційній скарзі, були предметом апеляційного перегляду, проте суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Мотальової-Кравець В.Ю. на заочне рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2025 року, судові витрати слід залишити за відповідачем.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мотальової-Кравець Валерії Юріївни - залишити без задоволення.

Заочне рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду складено 12 лютого 2026 року/