Унікальний номер справи 372/1259/25
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/6211/2026
Головуючий у суді першої інстанції А. В. Янченко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

20 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на поховання,

у с т а н о в и в

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2025 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на поховання задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 , як представник відповідача ОСОБА_1 , 24 грудня 2025 року подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню апелянту виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року) сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Згідно із п.1 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Системний аналіз норм законодавства дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в документі, який дає право на представництво інтересів іншої особи.

Отже, в довіреності має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, вона підписана ОСОБА_2 як представником ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_4

ОСОБА_2 додано до апеляційної скарги копію довіреності від 03 липня 2024 року, з якої вбачається що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені якого діє ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уповноважує ОСОБА_2 , громадянку російської федерації, ІНФОРМАЦІЯ_3 представляти інтереси довірителя та діяти від його імені з усіх питань, що пов`язані з веденням спадкової справи і оформленням спадкових прав довірителя на будь-яке майно та майнові права, що залишилися після смерті батька довірителя - ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Для виконання зазначених дій ОСОБА_5 , від імені якого діє ОСОБА_4 надав право бути його представником перед будь-якими фізичними та юридичними особами, в усіх установах, підприємствах, організаціях будь-якої форми власності та підпорядкованості, в тому числі: органах нотаріату (перед державними та приватними нотаріусами), в органах технічної інвентаризації, органах житлово-комунального господарства, органах Держземагенства,органах державної реєстрації прав на нерухоме майно (перед відповідними державними реєстраторами), в органах виконавчої влади, сільських та селищних радах, в усіх банківських та фінансових установах, в органах газопостачання, у відповідних органах енергозабезпечення та енергопостачання, в органах водоканалу, у разі необхідності також перед іншими, не обумовленими в цій довіреності, фізичними та юридичними особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування, форми власності.

Відтак, у вказаній довіреності не міститься твердження про те, що ОСОБА_2 має повноваження для представництва інтересів ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_4 в Київському апеляційному суді, зокрема для підписання та подання від його імені апеляційної скарги. Повноваження ОСОБА_2 стосуються питань щодо прийняття спадщини та ведення спадкової справи щодо майна, яке залишилось після померлого батька ОСОБА_6 .

Відтак, з вказаної довіреності не вбачається наявність у Кондратенко О.В. права представляти інтереси ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді.

Крім того, ОСОБА_2 не надала доказів того, що вона є адвокатом, як не подала і довіреність, якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_4 здійснювати його представництво.

Інших документів на підтвердження повноважень Кндратенко О.В.діяти в інтересах ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції матеріали справи не містять.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Оскільки, ОСОБА_2 не надала відповідних документів згідно з вимогами ч.4 ст.62 ЦПК України на підтвердження її повноважень подавати та підписувати апеляційну скаргу від імені ОСОБА_1 , а тому згідно з п.1 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає відповідачу на повторне звернення з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦПК України за своїм підписом або подану через представника, повноваження якого мають бути оформлені належним чином.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, відповідач має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст.357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на поховання повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді Л. Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О. І. Шкоріна