Справа № 199/6520/25
Провадження № 2/204/2288/26 р.
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Самсонова В.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Сектор-служба у справах дітей Магдалинівської селищної ради Новомосковського району дніпропетровської області, Управління-служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської області Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

09 травня 2025 року до Індустріального районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Сектор-служба у справах дітей Магдалинівської селищної ради Новомосковського району дніпропетровської області, Управління-служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської області Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Також, представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подано через систему Електронний суд зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання малодітної дитини з батьком.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 12 січня 2026 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Сектор-служба у справах дітей Магдалинівської селищної ради Новомосковського району дніпропетровської області, Управління-служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської області Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини передано на розгляд за підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпра.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 12 січня 2026 року матеріали справи №199/6520/25 за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання малодітної дитини з батьком передано за підсудністю первісного позову - до Красногвардійського районного суду м. Дніпра.

Справа надійшла до суду 12 лютого 2026 року та передана мені, судді Самсоновій В.В., 13 лютого 2026 року цивільною канцелярією суду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у зв`язку із набранням 25 квітня 2025 року чинності Закону України від 26.02.2025 р. № 4273-ІХ Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів повідомляємо, що Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська перейменовано на Чечелівський районний суд міста Дніпра. Тобто вірною назвою суду є саме Чечелівський районний суд міста Дніпра.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що представником відповідача ОСОБА_1 у даній справі, є адвокат Довженко Олександр Вадимович, який діє на підставі ордеру від 14 липня 2025 року, був працівником Чечелівського районного суду міста Дніпра та займав посаду помічника судді Чечелівського районного суду міста Дніпра Самсонової В.В.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений ст. 40 ЦПК України.

Зокрема, частиною 1 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

У статті 15 Кодексу суддівської етики та п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Відповідно до статті 2 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», від 01 жовтня 1982 року - «Пєрсак проти Бельгії», від 15 грудня 2011 року - «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» тощо).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Зважаючи на викладене, враховуючи необхідність виключення можливих сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суду, доходжу висновку про необхідність заявлення самовідводу, а справу передати до канцелярії Чечелівського районного суду міста Дніпра для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 258-261 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заявити самовідвід у цивільній справі №199/6520/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Сектор-служба у справах дітей Магдалинівської селищної ради Новомосковського району дніпропетровської області, Управління-служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської області Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Матеріали цивільної справи №199/6520/25 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 передати уповноваженій особі апарату Чечелівського районного суду міста Дніпра для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвала суду не підлягає оскарженню та набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Суддя В.В. Самсонова